Якого хріна? Це ж просто капець якийсь, народе!
РАНІШЕ В СЕРІАЛІ
Геть. Звільнена.
Є одна людина, яку вам нізащо не здолати.
Щасти без мене.
Відповідь на наші молитви.
Вірус, що вбиває суперів.
Щоб зробити вірус здатним убити Патріота,
він має стати чимось суперсмертельним.
Клята глобальна пандемія.
Я — це ти.
Тому, коли кажу, що хочу зробити це,
я дослівно кажу тобі, що ти, трясця, хочеш зробити це.
Кіміко.
Французику, цей вірус сам себе не приготує.
Раян не буде агентом. Він не готовий.
Або ми зробимо з нього агента, або доведеться вбити його.
Годі. Просто... зупиніться.
Родина вам не ворог.
Моя мама була б проти такого.
І ось чому я вірю в цього малого.
Коли його оберуть, маємо використати 25-ту поправку.
Хто владнає все це?
Я, трясця, владнаю.
Те, що Патріот кине всіх зорянців до концтаборів,
тебе теж не хвилює? Ти не знала про концтабори.
Зосередься на стрільці.
Переконайся, що все готово.
- Як ви? - Тут наче в пічці.
Кляті супери-перевертні.
Але Мудриня молодець.
Ідеальний вибір для цього.
Доброго ранку, патріоти. Сьогодні шосте січня, ви дивитесь VNN Today.
Новини з «Воут Студіос»,
де скасували такий очікуваний фільм «Тренування Експреса»,
хоча він цілком готовий.
Ми зрозуміли, що так буде дешевше.
Ми поглянемо за лаштунки нового потужного послання «Воут».
#УСІЖИТТЯМАЮТЬЗНАЧЕННЯ
Я відповідальна.
Я ВІДПОВІДАЛЬНИЙ
Я відповідальний.
За расизм.
Конгрес нарешті підрахував усі голоси, щоб офіційно оголосити нового президента.
Зазвичай лише формальність, радикальна антисуперська
програма Дакоти Боба зробила його непереможним.
Ми порахуємо голоси в старомодному стилі, без дебатів.
СПІКЕР КАЛГУН ПІДРАХОВУЄ ГОЛОСИ
Це зрозуміло?
Отже, як я й казав, після підрахунку голосів...
Агов, де клятий вірус, Французику?
Ще трохи.
Щойно вони закінчать,
одна відірвана голова — і Нейман президентка.
- Трохи — це скільки? - Трішечки.
Чи є якісь заперечення щодо підрахунку голосів
штату Алабама?
«ТИ ЩЕ В БАЗІ ФБНС?
ТРЕБА ІДЕНТИФІКУВАТИ ТОГО ПЕРЕВЕРТНЯ!!!!!»
Ні, Віккі забанила мене.
І, будь ласка, тихіше.
- Привіт. - Привіт.
Привіт.
Привіт. Що?
Що це в біса на тобі?
Не подобається?
Ні, тобто... Я обожнюю це.
Просто... хіба це на часі?
Коли вся країна сторчголов падає в «1984»?
У ніч перед відправкою на фронт
мій прадідусь вдягнув свою уніформу,
напросився на вечерю в дім до моєї прабабці,
став на коліно й освідчився їй.
Ясно.
Встань, будь ласка.
Г'юї Кемпбелле.
Одружишся на мені?
Лишайся тут. Ясно? Не рухайся.
- Гаразд. - Не рухайся.
Агов.
- Гадаю, я стану так. - Добре, тоді я теж.
- Я ж освідчуюся. - Гаразд.
Енні Дженуарі, я нажаханий тим,
що має статися, але почуваюся таким...
щасливим, що ми пройдемо крізь це разом.
Ясно.
Гаразд. Добре.
Отже...
Ага. Загалом...
цілком згоден. Одружімося.
Це було... чудово.
Хоча два пальці забагато...
Вибач. Хотіла спробувати щось нове.
О ні. Це ж...
Усе добре. Було чудово.
Куди ти йдеш?
Треба якийсь шампусик, щоб відсвяткувати,
але не те лайно Kirkland, що в холодильнику.
- Я швиденько. - Гаразд. Добре.
Цей звіт із Канзасу, як підказують мені наші парламентарії,
є єдиним звітом з цього штату,
і до нього прикріплений звіт від влади...
Тиск 90 на 60.
Низький.
Наче, курва, я не знаю.
Знаєш, якщо потрібна допомога...
- Мені не потрібна твоя допомога. - Невже?
Як я бачу, ти сереш у судно, а за кілька днів взагалі годуватимеш хробаків.
І чим ти можеш похвалитися?
Сінґер? Він ходячий мрець.
Патріот перемагає.
А ти втратив той вірус.
Єдину кляту зброю, яка могла спинити його.
Але ми ще поставимо все з голови на ноги, друже мій.
Знаєш чому?
Бо в тебе досі є я.
Ти нахрін навіть не справжній.
О, а це цікаве філософське питання.
Бачиш, справжньою є та клята пухлина від «V»,
яка росте, мов гриби, у твоїх нутрощах і мозку.
Суперрак!
Справжньою є та частина тебе,
яка хоче спалити кожного клятого супера на Землі.
Як, по-твоєму, ти роздер Езекиїла на сміховинно маленькі шматочки?
Це саме я був тим, хто дав тобі наснаги для цього.
І я можу зробити це знову.
Усе, що вимагається зробити від тебе, — виконати твою частину угоди.
Угоди?
Якої ще клятої угоди?
Ми підемо до кінця.
Ну ж бо, чемпіоне.
Невже маленький геноцид стане між друзями?
Просто йди нахрін і дай мені померти тихо.
Якби ж то я могла.
Оскільки ти тут,
будь паїнькою й принеси пивця, добре?
Та ну. Не будь мудилом. Я ж помираю.
Останнім часом мені дуже хочеться, щоб ти помер.
Я ціную, що ти переймаєшся за мене.
Та всім насрати на тебе.
Тоді добре.
Дай мій телефон.
У нас є робота.
Гидота.
Дідько, Раяне.
Іди сюди.
Іди сюди. Це наказ.
Я твій батько.
Не він.
І я завжди ним буду.
Негайно йди сюди.
Раяне.
Раяне!
ДІЄТИЧНИЙ ОБІД «СТРУНКИЙ»
Привіт.
Знаєш, тобі варто бути обережною з цим.
З тими дієтичними обідами «Стрункий»,
бо від них камені в нирках завбільшки з волоський горіх.
Проти них подали колективний позов.
- Ходи сюди. - Дідько, не торкайся мене.
Агов. Охолонь. Ясно?
Це лише невеличка підзарядка.
Нащо мені в біса вбивати твою матір?
Довелося б пертися в Седону.
Ніхто не має їхати в Седону.
Геть із моєї голови.
О, це?
Я зранку освідчилася Г'юї.
Навіть розказала йому історію твого прадідуся.
А тоді ми трахалися, щоб відсвяткувати.
І в дупу також. Йому так сподобалося.
О Господи.
Тут наче в клятій пічці.
Нащо?
Хіба ти не любиш освідчень?
Ту радість на обличчі іншої людини,
коли вона отримує те, про що мріяла.
- Ти психопатка. - Соціопатка.
Що цілком очікувано насправді.
Бо я заледве пригадую свій вигляд.
Але пам'ятаю, коли я вперше змінилася.
Однієї миті це була я, а іншої — міс Джемісон.
Вихователька з дитсадка.
І я могла бачити кожен спогад, який вона мала.
Як та трахала найкращого друга свого чоловіка, крала помаду.
Била учнів. Але знаєш, що найкумедніше?
Вона виправдовувала всі ті свої гівняні вчинки.
І ви всі це робите.
Ви всі вважаєте, що ви герої своєї власної історії.
От поглянь на себе.
Вважаєш себе моральнішою, добрішою та чеснішою за решту нас,
а сама просто купаєшся в лайні.
- Я так не думаю. - Думаєш.
Та ну. Я ж читаю думки, не забула?
То не моя вина, що я була повною лярвою на тих змаганнях, то все мама.
Або що я мала смоктати той хрін, наче льодяник, щоб лишитися в «Сімці».
Ні.
Я ж Енні Дженуарі, це не моя провина.
Ну ж бо. Кажи зі мною.
Я ж Енні Дженуарі, це не моя...
Пішла ти.
Ти нічого не знаєш ні про мене, ні про моє життя.
Невже? Тоді чому не працюють твої сили?
Першочергово навіть не тебе обрали на роль убивці Сінґера,
але ти ж така приваблива клята нікчема.
Ти зробила це неминучим.
Агов.
У тебе буде кілька непослідовних довічних ув'язнень,
щоб обміркувати твої негаразди.
Прошу.
Бідолашна Енні.
Прошу.
О боже.
Я ж Енні Дженуарі, і я єдина гарна людина.
Тримай.
Щоб запити ті дієтичні обіди «Стрункий».
Гаразд.
ГʼЮЇ
Я дзвонив тобі разів 15. Хвилювався.
Не знаю, може, ти вже...
Так, ми з тобою обидва.
Ми зараз працюємо над цим.
Лишилося кілька годин до кінця виборів.
Після цього вони прийдуть по Сінґера.
Ти потрібен тут.
Бутчере?
Коли я був хлоп'ям,
чув про одне місце в Неваді.
Стейк-хаус,
де реберця тобі приносять напівголі кралечки.
Круто.
Ленні ледь не обісцявся, коли я сказав йому.
Думав, що то я так пожартував.
Колись ми туди хотіли сходити.
Ну.
Кумедно думати про таке на порозі смерті, еге ж?
Бутчере, де ти?
Я можу приїхати.
Разом щось придумаємо.
Зроби ласку, добре, Г'юї?
З'їзди туди.
За мене й Ленні, з'їздиш?
Трясця, не здавайся.
Це ще не кінець.
Г'юї, я попросив тебе дещо.
Гаразд. Я...
Я з'їжджу до того стейк-хаусу.
Казково.
І...
Передай «Хлопакам», мені шкода.
Передай їм, що мені шкода.
За...
Просто скажи, що мені шкода.
Прощавай, Г'юї.
О, агов.
Хай Неґін принесе брецель і фрапе з «Джіттер Бін».
Подвійні вершки. Щось я геть ніяка сьогодні.
О боже. Годі, Ембер. Дякую.
Доброго ранку.
Як ви почуваєтеся цього... О боже.
Даруйте.
Давайте швидко, добре?
У мене є важливіші справи сьогодні.
Привіт.
- Готовність. - Зажди.
Починаємо за п'ять, чотири, три.
ПАТРІОТ І ОБРАНА ВІЦЕПРЕЗИДЕНТКОЮ НЕЙМАН СЬОГОДНІ ПІДРАХОВАНО ГОЛОСИ ВИБОРЦІВ
Вітаємо на шоу, народе. Маємо гарний сюрприз для всіх вас.
Патріот і віцепрезидентка Вікторія Нейман!
Благослови вас Боже за те, що прийшли.
Я дуже рада приділити увагу моєму другу, Патріоту.
Авжеж. Годі цієї дурні.
Дакота Боб каже,
що ухвалить закони проти суперів у перші 100 днів.
Як його віцепрезидентка, що ви зробите, щоб спинити безумство?
...і як переконана прибічниця спільноти суперів,
я думаю, що важливо...
Прибічниця, Вікторіє? Справді?
Ми тут, щоб казати правду.
Тому просто... кажи правду.
Правда в тому, що тут дійсно бракує представників.
- Ми лише... - Добре. Якщо ти не хочеш, я це зроблю.
Вікторія — супергерой.
Дякую за комплімент.
Але, гадаю, ми всі хочемо бути героями.
Але я не дослівно...
От дідько.
Це правда. Пані Нейман була нашим
таємним кинджалом у серці глибинної держави,
чинячи опір силам пітьми,
які хочуть содомізувати нашу демократію і дітей.
Але настав час для великого пробудження.
Час єдності, час «Воут», народе!
Ми зробимо невелику паузу...
Випустили мудил з мішка.
Тепер стає цікавіше.
Гаразд. Гарне шоу, люди.
Агов.
Агов!
Відвали. Агов!
Я все моє життя приховувала це!
Ну, таємниці знищують душу.
Ти позбулася тягаря. Дякуй мені.
- Мудриня казала... - До біса її.
Її вже немає. Слухай мене.
Слухай мене.
Ми змінимо світ, Віккі.
Для наших дітей і онуків.
Будеш першою президенткою-супером.
І ти дівчина.
Мені оголосять імпічмент.
І що з того?
- Мене мають переобрати за чотири роки. - Хто сказав?
- Друга поправка. - Новий світ, нові правила.
Тепер стулися нахрін і слухай.
Тепер наші долі пов'язані.
Сінґер — мрець.
А я єдиний клятий друг, якого ти маєш.
Потяг вирушив зі станції, любонько.
І ти на ньому.
Вам доведеться арештувати пів вашої компанії. Пів країни.
Гадаєш, я не думав про це? Звісно, думав.
Дідько!
Ешлі, звітуй, хутко.
Реакція соцмереж змішана.
Ти маєш скласти список усіх у компанії,
хто має компромат на мене чи «Сімку», але найголовніше — на мене.
Будь-кого з клятим важелем впливу.
- Так. - І це потрібно на вчора.
Так, пане.
Ти гарна дівчинка.
Прозвучало недобре, Ешлі.
Та ну нахрін, Ешлі.
Вибач, Ешлі.
СПІКЕР КАЛГУН ЗАКРИВАЄ СЕСІЮ
Порядок! Мету цього спільного засідання досягнуто,
відповідно до постанови один Сенату,
постанови 118 Конгресу,
голова оголошує це засідання закритим.
ГАРЯЧІ НОВИНИ ОГОЛОШЕНО ПЕРЕМОЖЦІВ ВИБОРІВ
...затвердили результати попри шокуючі новини,
що віцепрезидентка Вікторія Нейман — суперка.
По всій країні вибухнули протести...
Гра почалася.
Тепер Сінґер на прицілі.
- Французику, скажи, що маєш. - Не маю.
Хочеш сам спробувати? Я працюю так швидко, як можу!
Не досить швидко.
Багато протестувальників поранено...
Ти дивишся це?
Діставай бруд на Нейман.
Чекай. Що сталося з вірусом?
Немає ніякого клятого вірусу.
Що?
Трясця!
Гаразд, вона ж уб'є нас, якщо зіллємо це, так?
Якби ж то я мав інший вибір.
Пан або пропав.
Агов.
Ні, курва!
- Що сталося? - Усе зникло.
Усе, що ми мали на Нейман, — убивства, Едґар.
Ясно, чекай. А бекапи?
Інший комп чи хмара!
Ти не слухаєш, усе зникло.
Оригінали, бекапи — нічого немає!
Тоді її ніщо не зупинить.
Лишилося лише одне.
Французику, лишайся тут, працюй збіса швидше.
Кіміко, ти зі мною.
Висилаю тобі координати, зустрінемось усі там.
Який наш план?
Ми просрали наш шанс на напад.
Усе, що лишилося, — захист.
Я шокований не менше за вас цією підступною зрадою.
В Америці ви кажете людям, хто ви є, перш ніж просити їхні голоси.
Саме тому я скликаю нові, вільні та чесні вибори.
Ось що я вам скажу:
Вікторія Нейман стане віцепрезиденткою
лише через мій труп,
бо вона замовила моє вбивство.
Овва, гадаю, ти маєш прийняти кулю за пердуна, так?
Думаю, мені важливіше лишитися тут.
- До вас відвідувач. - Пустіть.
Це нізащо не спрацює.
Ти отримав повідомлення.
Радий, що ти прийшов.
Ти майже вищий за мене зараз.
Малого не врятувати, це в його крові.
Чим тебе годують?
Скажи, що є хоч якісь овочі.
Є салат-латук в бургерах.
Мені тебе бракувало, малий.
Слухай, Раяне.
Нам треба серйозно потеревенити.
Ти виглядаєш дуже хворим.
Наче я не знаю.
Авжеж, я бажав собі смерті стільки разів, що й не порахувати.
А тепер ось він я.
Усе, що я хочу, — більше часу, але не маю його.
І не маю часу допомогти тобі з цим.
Ти маєш убити його, Біллі.
Тобі не можна повертатися до Вежі.
- Маєш піти з тіткою Ґрейс. - Що?
- Типу, коли? - Зараз же.
Ні, я не можу.
- Тато шукатиме мене. - Не цього разу.
Ну...
Не певен, що хочу піти.
Мені там подобається.
- Ну, частково. - Бачиш?
Ти маєш вколоти йому вірус, і сьогодні ж.
Раяне, ні.
- Твій тато... - Ґрейс.
Слухай.
Коли твоя мама померла, що не було твоєю провиною,
ти чув, що вона сказала.
Вона змусила пообіцяти мене, що ти будеш у безпеці, що я й роблю.
Якщо ти скажеш мені, серйозно скажеш мені,
що найбезпечніше ти почуваєшся саме з Патріотом...
тоді я не спинятиму тебе.
Хочеш пограти?
Звісно ж.
Уперед.
«ГЛИБИНА ТИХИХ ВОД» АВТОР: ГЛИБИНА
Бачила Раяна?
Ні, але можу послати когось на пошуки.
Ні.
Хлопцю потрібен простір.
- Список? - О, авжеж...
Пане, я підкреслила всіх тих, з ким треба розплатитися, якщо вони...
- Звільняться. - Чудово.
Дякую. Молодець.
Тебе пробачено.
Знаєте, не проблема, встигну.
Коріандр.
Панове, «Сімка» — це коло довіри.
Те, що ми скажемо вам, — надчутлива тема.
- Ясно? - Так, мій капітане.
Роберт Сінґер буде мертвий до кінця справи.
Нейман займе його місце.
Люди панікуватимуть.
Будуть повстання, кровопролиття і т.д. і т.п.
Хтось має взяти бика за роги й відновити порядок.
Ми покличемо кожного героя «Воут», усіх, трясця, до єдиного.
Щоб оточити Капітолій, Білий дім і Пентагон.
Захищаючи законну президентку Нейман.
Отже, я хочу, щоб ви двоє...
Хай йому грець, візьми льодяник.
Вибачте, пане, мені шкода. Це через ті ліки, розумієте?
Ну, знаєте... Ті ліки.
Вони викликають прискорене серцебиття
і гарячку, але це дрібниці.
Ти всього мене обкашляла, і це огидно.
- Відсунься далі. - Але...
Хутко.
Гаразд.
Ще далі.
Як я казав.
Усіх із цього списку треба усунути
назавжди до кінця цього дня.
Агов, якщо казати про бруд на всіх нас,
хіба Ешлі не має очолювати список?
Авжеж. Звісно. Гарна ідея.
Хтось знає прізвище Ешлі?
Якого...
МІНІСТЕРСТВО ГРОМАДСЬКИХ РОБІТ
Ви серйозно про те, що перевертень може пройти тут?
Він вже може бути тут.
Тому віднині всі повинні мати партнера
і ти перевірятимеш усіх кожні п'ять хвилин.
Будь пильним і дотримуйся клятих наказів.
Ну ж бо, до роботи.
Пане, з вами все буде добре.
Якби ви вбили Нейман, як я казав,
ми б не стирчали глибоко під землею, граючи в кишеньковий більярд.
Йолоп.
Бодай йому.
Кіміко, лишайся із Сінґером.
Ти дійсно вважаєш, що перевертень тут?
Сподіваюся, ні, але це може бути будь-хто.
Тому пильнуй за всіма.
Ясно. Зрозуміло.
О Господи.
- Ти в нормі? - Так.
Авжеж, усе добре.
Просто мені жарко.
Тут наче в пічці.
Тобі варто знайти воду.
Авжеж, гаразд. Тобі взяти?
- Звісно. - Я швиденько.
Гаразд.
Хай йому грець.
Бодай йому.
Агов, чуваче. Вибач. На пару тупих слів.
Не дивись на мене, дивись у кімнату.
Не на мене, дивись уперед.
- Не на мене, уперед. - Гаразд. Добре.
Не нервуйся.
Це Енні.
Що Енні?
Перевертень — це Енні. Це вона...
- Що? - Не дивись на мене.
- Як ти знаєш? - Просто повір.
Не знаю, як чи коли вони помінялися, але це на 100% не Енні.
Гаразд, слухай.
Доля країни залежить від того, як ми впораємося, тому спокійно...
- Привіт! - Привіт!
- Води?
- Дякую. - Тримай.
Так, чудово.
На що дивишся?
Я знаю.
Ти...
Вітаю!
- Дякую. - Так, ми зробили це.
Це саме те, що ми зробили.
Для протоколу, я освідчилася.
Бо в сраку патріархат. Правда ж?
Так, в сраку патріархат.
Авжеж, в сраку його, у всі дірки.
Одруження? Найкраще рішення в моєму житті.
Тому вітаю вас обох.
Але... Знаєш, матінка природа кличе,
тому я піду віділлю, а ви пригляньте за всім.
Так, вилупку!
- От лайно! - Пане, ідіть зі мною.
Пане, сюди.
Чорт!
Хай йому грець!
Зараз!
Ходу!
Ну ж бо!
Скільки там тих цифр?
О боже.
Заберіть Сінґера. Тікайте! Негайно!
- Уперед! - Тікай!
Г'юї, тікай.
Думаєш, що твоя побита срака здолає мене?
Тобі навіть не стало суперсил звільнити себе, так?
Маєш рацію.
Не знаю, чи героїня я.
Не знаю, хто я в біса така.
Але знаю, що я та курва, яка надирає тобі дупу.
Вікторіє.
- Сінґер живий, ваш убивця схибив. - «Схибив»?
Тепер ЦРУ заховає його так, що не знайти.
Ну, у новинах нічого про це.
Він рознесе мене тихо, я певна, що в нього є засоби для цього.
Де Мудриня?
Може, вона зможе виправити те, що ви накоїли.
Це ще не провал.
Я прикінчу Сінґера власноруч, якщо треба.
Ти будеш президенткою і слухатимешся кожнісінького мого слова так,
наче моя рука стирчить у твоїй тугій, зморщеній, малій дупі,
мов у маріонетки.
І, Вікторіє, якщо відійдеш хоч на міліметр від цього шляху,
я перетворю решту життя Зої на суцільний біль.
І надсилатиму тобі її по шматочках щороку до кінця твого клятого життя.
Провалу не буде!
Угадайте, хто найкращий
та є клятим генієм понад усіма клятими геніями?
Вірус...
Що з вами сталося?
Усе добре.
Привіт.
Ти як?
Просто чудово.
Дяка богу, що ти з'явилася.
- Як ти знайшла нас? - За застосунком.
А ще знайшла твою наречену.
Вітаю.
Ні, вона не... Вона не моя наречена. Ти...
Ти вдягнув обручку на її палець, Г'юї.
Я знаю, бо зірвала її з її клятої мертвої руки!
Я думав, що одружуюся з тобою. Вона була геть як ти.
До останньої твоєї веснянки там унизу.
То ти її трахав.
- Ну, розумієш... - Скільки разів?
Має бути менше...
Двадцять.
О боже... Мене не було десять днів.
Вона завжди починала першою,
ще раз наголошую, я думав, що це ти.
Оскільки ти мав секс, то навіть не придивлявся.
Ось яку Енні ти хочеш.
Завжди готова, ідеальна дівчина.
А не ту, що в депресії
чи облажалася, чи має якісь ускладнення.
Знаєш, як я дізнався, що це не ти?
Удома вона носила дизайнерську сукню,
а ти скидаєш свій спітнілий ліф, щойно приходиш.
Вона відразу знайшла ключі від авто,
а ти зазвичай шукаєш їх не менше 15 хвилин.
А остання крапля?
У бункері вона пітніла,
а ти завжди була й завжди будеш фанаткою теплого одягу.
Я люблю тебе за це.
Уся твоя дивна, дивовижна лажовість робить тебе тобою.
Енні, прошу.
Дідько.
Віккі?
Я хочу вийти.
Вибач, це що, жарт?
Ні.
Це все занадто.
Ти кажеш так, бо вбивство не вдалося.
Ні, я кажу так, бо так буде завжди.
Патріот збожеволів, навіть більше не слухає Мудриню.
Якщо я стану президенткою, то буду його маріонеткою, якщо опиратимусь...
Я звільнюся без бою.
Прибери ЦРУ від мене та вивези мене та Зої.
Ясно, нахрін усе.
Ти як та, що кричала: «Вовк!»
Я про те лайно, яке ти накоїла.
Як те, коли ви змусили Саміра робити вірус, щоб убити мене?
Відрізали йому ногу?
Радий, що ви знову разом. Гаразд, ногу відрізав не я.
Ти насправді не лишила нам вибору.
Суть у тому, що ти вдарив мене, а я тебе, це ніколи не скінчиться.
Воєнні ігри, Г'юї.
Виграєш лише якщо не граєш.
Думала, я хотіла цього.
Не для Зої чи Едґара, для себе.
Знаєш, просто хотіла почуватися в безпеці.
А не як клята налякана дитина з «Ред Рівер».
Але я не в безпеці, я збіса налякана.
І я не дозволю вбити Зої через це.
Це єдиний вихід.
Віккі, як я можу вірити тобі?
Я скажу тобі, де Зої.
Вона в нормі?
Так. Але якщо я заберу її, це приверне увагу.
Ось як ти знатимеш, чи можна вірити мені,
бо я довіряю тобі свою доньку.
Прошу, Г'юї.
Ти дійсно єдина людина на землі, до якої я можу звернутися.
Годі клятої біганини.
Вибач, бро, ти в списку.
Не вбивайте мене.
Я заплачу вам.
Ти письменник, не маєш ти ніхріна.
Прошу, я зроблю будь-що.
Будь-що?
Скажи мені, що я найрозумніший в «Сімці».
Ви безсумнівно найрозумніший супергерой «Сімки».
Ви неймовірний. Геній.
І ти поважаєш мене більше за всіх.
Окрім Патріота, звісно.
Звісно, я поважаю вас.
Ви... дивовижний.
Ти кажеш це, бо наляканий.
Ні, це не так.
- Клянуся. - Авжеж, це так.
Але знаєш що, бро?
Мене це влаштовує.
Йо, ти бачив Ешлі?
Це Ешлі.
Ні, бро, іншу Ешлі.
Ця Ешлі навіть не в списку.
Ну, не знаю, усіх тут, курва, звуть Ешлі.
Бро.
Убивчий стояк.
Ви, певно, жартуєте.
Якщо Нейман буде за нас і з її силами,
з усім, що вона має на «Воут»,
якщо є хоч 5% шанс...
І що, просто забути, що Нейман — монстр?
Я не кажу цього. Кажу...
Ми всі коїли лайно.
А якщо вона облажалася, як і ми,
і лише хоче захистити доньку?
Божевілля, що ми навіть обговорюємо це.
Божевілля, що нашим рішенням на кожну проблему є вбивство.
Раніше я вирубався, коли бачив кров.
Зараз навіть не моргаю.
Так не має бути, це ж не якесь кляте кіно від «Воут».
Насилля — це не сміливість, так само як і ненавидіти мою маму,
Експреса чи будь-кого.
Але прощення, примирення, трохи клятого милосердя?
Це сміливо.
Це божевільно, але сміливо.
Останнє, чого мене навчив батько, думаю...
Якщо хочемо перемогти монстрів, маємо діяти, як люди.
Хрін із ним.
Справді?
Просто «хрін із ним»?
Енні, ми, певно, усе одно помремо.
Хоч помремо з гордо піднятою головою.
Тому хрін із ним.
Чудово.
Слухай, ризикувати з Експресом?
То було божевілля.
Але поглянь, що вийшло.
Лайно.
Хрін із ним.
Г'юї, якщо ти помиляєшся...
Довіряй, але перевіряй.
Але, Французику, зможеш ввести той вірус Нейман?
Дротиком з вістрям із вуглецевого метаматеріалу...
Якщо цілитися в м'яку тканину...
- Можливо. - Тоді зробиш це.
Бо якщо це пастка, хоч підемо в неї не наосліп.
І, Г'юї, якщо Нейман хоча б моргне дивно,
- Французик уб'є її. - Авжеж, чесно. Зрозумів.
- Слухай, треба... - Стулися.
Здаси тести на всі до єдиної відомі людству хвороби.
Ясно?
Не хочу сифілісу перевертнів.
Збіса так, Г'юї!
Збіса так!
Дійсно думаєш, що це розумно?
Якщо Г'юї має рацію?
Якщо простити — найкращий вибір?
Навіть Нейман?
Нейман.
Себе.
Нейман легше, ніж нас, еге ж?
Як?
Спробуємо потрохи щодня, гадаю.
Пригадуєш, як я казала, що ти маєш бути з Коліном?
Я збрехала.
Я просто думала, що ти заслужив бути з кимось...
Кращим за мене.
Немає нікого кращого за тебе.
Я ж вас чую.
«Марвін сказав, що був замах на Сінґера. Він вижив».
Ми знаємо. Просто тобі не варто перейматися через це.
Вони спробують знову.
І той вірус — це наша соломинка.
У нас немає ані часу, ані вибору.
Раян має знати правду.
- І ми дійдемо до неї. - Яку правду?
Ця спроба замаху була за наказом твого тата.
Що?
А рейс 37?
Патріот убив усіх на борту.
Ґрейс.
- Ви брешете. - У нас є відео.
Він убив набагато більше.
- Ти не знаєш свого батька. - Годі.
У нього не було роману з мамою.
- Ґрейс! - Її зґвалтували!
Вибач, синку.
І?
Твоє серце калатає. Ти чогось не договорюєш мені.
І ти єдиний, хто може спинити його.
Спинити його?
Типу, убити його?
Ні, я не можу.
Не просіть мене.
- Раяне, ти сильний. - Він сильніше!
Ми навчимо тебе. Підготуємо.
То ось нащо я вам?
Щоб навчити, як убити мого тата?
- Я маю йти. - Залишся.
- Ми обговоримо все. - Не хочу говорити.
Я повернуся, просто подумаю.
Слухай, друже. Іншого разу не буде.
- Просто зроби вдих, ясно? - Ти не можеш піти.
Чекайте.
Ці стіни два метра завтовшки.
Це сховок ЦРУ в Газлеті, створений, щоб утримувати таких, як ти.
Я можу запечатати нас тут, пустити галотан в кімнату,
і ми всі заснемо надовго.
Але я не хочу чинити так.
Ви спланували все це.
Заманили мене сюди, у пастку.
Ні. Ми хочемо допомогти тобі.
Ви замикаєте мене в клітці, щоб зробити зброєю!
- Як і мого тата. - Усе не так, чесно.
- Дайте мені піти. - Раяне, коли я втратила онуків,
це лишило в мені велику чорну порожнечу.
А тоді сталося найбільше з див.
Ти.
Я люблю тебе, малий.
Прошу.
Ґрейс, я хочу вийти.
- Вибач. - Геть із дороги.
- Ґрейс. - Вибач.
Ні!
Що?
Привіт усім.
Ти вже не носиш своїх брекетів...
Не треба цього.
Як домовимося, Нейман?
Просто.
Ви допоможете мені спекатися Патріота та людей Сінґера з ЦРУ...
А я піду тихо.
- І будеш винна нам за це. - Не лише за це.
Я буду винна за багато що.
Чудово. Отже...
Ти допоможеш повалити «Воут».
І Патріота.
Бутчере?
Жодних угод.
Я можу пояснити.
Ясно? Усе добре. Знаю, як це виглядає.
Ми пройшли багато крізь що, і я ніколи не просив довіритися мені.
Тепер прошу.
Довірся мені, як Ленні.
Прошу, Бутчере.
Стій!
Годі!
Стійте!
Це самогубство.
Я забираю вірус, дякую, Французику.
У жодному, трясця, разі.
Ти прийняв «V»?
На тебе ж теж подіє.
Якби я був вами, то не затримувався б тут.
О, до речі...
Можете, курва, не дякувати.
ГАРЯЧІ НОВИНИ NNC БІЛИЙ ДІМ НА ЛОКДАУНІ
Ми перериваємо трансляцію через екстрені новини,
що... Вибачте, мій продюсер звертається до мене.
Це підтверджено?
Вони кажуть, що підтверджено.
Віцепрезидентка Вікторія Нейман мертва.
Убита сьогодні лише за кілька годин після викриття,
що вона супергероїня.
Де Раян?
Зрештою, це ж заради нього. Так?
- Що ти тут робиш? - Святкую.
Ми перемогли. Тримайте.
Усе зійшло на лайно. Твій план здох.
Це і є мій план.
Звісно, не все пройшло, як хотілося, але нам вдалося.
Просто я мала подбати про дещо.
Про те, що ви просрали...
знаєте, будучи собою.
Із Нейман гівняний цап-відбувайло, уперта, забагато ідей.
Тому я пішла іншим шляхом.
...Боб Сінґер особисто замовляє вбивство.
Якби ви вбили Нейман, як я казав,
ми б не стирчали під землею, граючи в кишеньковий більярд.
А тепер наживо.
Це обраний президентом Роберт Сінґер,
якого беруть під варту федеральні агенти
через безпрецедентний поворот подій,
що точно стане одним із найчорніших днів...
Це вам.
- Хто це? - Спікер Калгун.
Згідно з 25-ю поправкою, він наступний президент.
Він хоче присягнути на вірність вам.
Мені?
Як я і обіцяла.
У нас угода.
Ага, я ж порушив її.
А я ні.
Я ж казала, що мені можна довіряти, друже.
Я прикрила вас.
Але ж я... Я викинув тебе... Наче...
Наче сміття.
Нащо тобі робити це?
Щоб знати, чи зможу.
Дякую.
Це було так весело.
Просто, знаєте, наступного разу...
Слухайте мене.
Наступного разу?
О, збіса так, Амбітний блондине!
Готуйся до другої фази.
Патріот на зв'язку.
І саме тому моїм першим офіційним указом
згідно з першою статтею дев'ятого розділу Конституції
я оголошую воєнний стан
і надаю владу сотням супергероїв по всій країні,
які звітуватимуть напряму Патріоту.
- Щоб підтримати... - Дякую.
Вікторія Нейман.
Вона була великою американкою і вірним другом.
Холоднокровно вбита зорянцями глибинної держави,
що проникли в наш уряд.
Тепер, коли ми маємо законні повноваження,
буде скликано справжню армію супергероїв,
щоб прибрати цих зрадників з нашого уряду та з наших вулиць.
Америка знову буде безпечною.
І, зорянці, у якій норі ви б не ховалися,
ми йдемо по вас.
Я йду по вас.
Бо сьогодні...
починається нова ера супергероїв.
Ми прокинулися в новому світі,
де надія, чистота та любов Ісуса ллються потоком світла на нас.
Де діти можуть мирно спати на руках матерів,
знаючи, що педофільському розгулу Зоряни покладено край.
«РР» ІНТЕРНАТ «РЕД РІВЕР»
Чорт! О ні!
Кіміко!
Де Америка нарешті бачить чим є всі ті так звані свідомі громадяни —
монстрами, що хочуть знищити наш спадок,
продавати наших дітей і фемінізувати наших чоловіків.
І де, за керівництва Патріота...
ми знову станемо єдиним цілим.
Ні!
Ми зробимо Америку знову сильною.
Знову гордою.
І понад усе, ми зробимо Америку знову супер.
Коли ви дізналися?
Лише вранці на секретному брифінгу.
Я подзвонив вам першому.
Клянуся Богом.
Та ви, нахрін, знущаєтеся.
Увесь цей час?
ПАМ'ЯТІ ЛАРРІ КРІПКЕ
Переклад субтитрів: Віталій Данмер
Творчий керівник Марія Цехмейструк