Jeg skal rive ut milten din og mate den til ektemannen din!
Vi bør løpe før den finner ut hva en ektemann er.
Var ikke marerittkarnevalet skummelt før?
Vi har sett for mye.
Det suger. Det er jo moro å bli skremt av og til.
Hørte jeg et ønske om god, gammeldags skrømt?
- Jeg skulle ønske du ikke tyvlyttet. - Ja, hvem er du?
Betyr dressen at du jobber her, eller det helt motsatte?
Som dere, er jeg fryktkjenner.
Jeg kommer også fra jorden.
Og visste dere at galaksens skumleste sted finnes på jorden?
- Jeg kan vise dere det. - Vi skulle den veien uansett.
- Ta til venstre. Nesten framme. - Vi kan veien.
For folk som dere, som har sett alt,-
er det kun noen få faktiske frykter igjen å overvinne.
Og en av dem er rett her nede.
- Hva faen? - Ja, nå slår du nedover.
Denny's tilbyr stivelsesrik mat til natteravner.
- Det er en dårlig vits. - Nei, dette er stedet.
Lykke til, begge to. Jeg tar et kombomåltid.
- Han ville bare sitte på, sant? - Lurt ble vi iallfall.
Vel, siden vi er her...
Lumberjack Slam, Grand Slamwhich, pannekakeballer, Slamburger,-
to milkshaker og cheddarballer.
Si ifra om dere er her for Hullet. Det er på herretoalettet.
- Hullet? - Frykthullet. Herretoalettet.
Det er definitivt et hull. De løy ikke om det.
Er det hår? Tang?
Det sirkler virkelig rundt hele kanten.
Du må kanskje hoppe ned uten å berøre sidene.
Er det pigger på bunnen?
Jeg tror ikke de vil folk skal dø.
- Teit forretningsmodell. - De drukner ikke i penger.
De har innebygd TV/VCR ennå.
- Det er tivolifyren. - Så han får en kickback.
Hei. Velkommen til Hullet. Slik funker det:
Hopp ned, og Hullet manifesterer din største frykt.
Du overvinner frykten og kommer ut fryktløs.
Og med bildet ditt på veggen! Og hva får Hullet ut av det?
Vet du de fiskene som spiser død hud av føttene dine?
Ja, Hullet er litt sånn. Det spiser frykt. Du vinner. Det vinner.
Ha det gøy og nyt Hullet.
Hei, Gaddafi, ro deg ned med smaken av Mountain Dew!
Har dette vært her siden VHS, og det er bare tre bilder?
- Ja, potetene blir kalde. - Så du vil ikke gjøre det?
- Vil du? - Det fjerner ens største frykt.
Min største frykt er å stole på at et ekkelt hull kan levere.
Den frykten overvinner jeg ved å gå.
Ok, greit.
Din lille dritt!
Ligg stille mens jeg fyller deg med fluelarver!
Ok. Tror Hullet at jeg er redd for å ikke ha pistol?
Frykt overvunnet!
Sjekk musklene! Morty! Hvor er du, Morty? Kom igjen!
- Å, jøss! Herregud! - Vi dreit på oss, begge to!
- For en tur! - Knappen min. Fluelarver!
- I knappen min! - Rett på veggen, jævler!
Det er ikke verdt det! Ikke verdt det!
- Herregud, dere stinker begge to. - Morty og jeg dreit på oss.
Her står de to nyeste medlemmene av Hull-klubben.
Ok, tøser.
Hva i helvete?
Bomben drepte henne nesten.
Ta vare på kona vår.
Rick! Nei! Herregud. Nei!
- Mamma? - Hvor er jeg?
- Hvem er dere? - Du er moren min, men du er ung?
- Rick, hva skjer? - Vent. Rick!
- Hva faen, bestefar? Si noe! - Ok, vi er fortsatt i Hullet.
- Nettopp. - Vi forlot aldri hullet.
Og en del av Hullet er å tro at du forlot Hullet.
For du kan ikke være redd for noe...
- ...hvis du vet du fortsatt er der. - Hva faen snakker dere om?
Hvorfor er døde bestemor i live i stua?
- Rick, hvorfor er du gammel? - Gode spørsmål.
Introduser dere mens vi henter litt utstyr.
Er vi sikre på at dette ikke er en dobbel villeding?
Som om vi gikk inn i et frykthull-
og tilfeldigvis kom hjem til det der?
Det er kona mi fra dagen jeg mistet henne.
Hva har det med meg å gjøre?
- Rick! - Jeg tror jeg fant ut av det, Morty.
Du frykter at jeg får Diane tilbake og blir lykkelig.
- Hva? - For da trenger jeg deg ikke.
Se hvor redd du er bare nå.
Redd? Jeg er fornærmet.
Hva slags frekk teori er det? Min største frykt er at du får deg?
Du har rett. Jeg trenger mer data først.
Ok, familie, hvem vil ta igjen det tapte over iskrem?
Jeg visste om teleporteringen. Men er ikke dette tidsreise?
Pappa rører aldri tidsreise.
- Han kaller det... - ...sci-fi-ens Long Islands-iste.
Men hva er dette?
Ikke tenk på det, det er ikke ekte. Ok.
Jeg gjør dette foran deg.
Jeg vil ikke gå inn ualdret. Hva tror du?
- 45? Yngre? - Alderen din betyr ikke noe, Rick.
Jeg vil ikke kalle deg det. Det er min manns navn. Han døde nettopp.
Jeg vet det. Så 27?
- Du traumatiserer henne. - Hva? Det er ansiktet mitt også.
Og nå forstår Diane at jeg fortsatt er sexy og et geni.
- Så snill. - Du hadde rett, Rick.
- Jeg er livredd akkurat nå. - Livredd for hva?
Jeg vil gjerne bli kjent med voksenversjonen av...
- Herregud. Hvor er min ekte datter? - Kjære, det går bra.
Hun kan like gjerne være ekte. Hun er like ekte som deg.
- Hva? - Hør, dere er alle NPC-er.
Bare Morty og jeg er ekte, dere betyr ingenting.
- Hovedoppdraget er oss. - Du er motbydelig.
Snakker du teoretisk om jenta vår?
- Velkommen til familien. - Du forstår ikke.
Var dette ekte, ville hun vært en versjon som kan være en klone.
Fjern ansiktet til mannen min! Du er ikke som ham!
- Fordi jeg mistet deg! - Kanskje du ikke fortjente meg!
Vil du høre en ny teori?
Kanskje din største frykt er å få en ny sjanse med henne og spolere den.
Har jeg ikke møtt den frykten nok?
Da har du ikke overvunnet den eller akseptert den.
- Eller noe... Jeg er ikke fryktolog! - Romantiske komedier har en kurve.
I "Du har Mail" dreper Tom Hanks en politimann.
- Seriøst? - Vet da faen. Jeg vil ikke se den.
Jo før jeg får henne tilbake,-
jo før kan du overvinne din om å være en ubrukelig, ensom dritt.
Har den liksom ikke blitt møtt?
Hallo, Diane, her er sangen jeg øvde på
Du hadde en dårlig dag, og Rick gjorde den verre
Skyldfølelsen hans skapte meg, Jeg gir deg vafler og en unnskyldning
Hvorfor husker jeg å ha vært et menneskebarn?
Faen. Andre vers inviterte deg til dyrehagen med familien.
Jeg har sett robotens armer.
Jeg brukte dem på en politidrone FBI ba meg bygge.
Det var slik vi... jeg møtte kona mi.
Dyrehagen høres moro ut.
En gang skapte vi en sivilisasjon på en kvise jeg hadde,-
og jeg ble dronningen.
Dere høres ut som en ekte familie nå.
- Skulle ønske du kunne vært der. - Å, kjære.
Rick, har du en tidsfrist på teorien din?
Ja, klart. God idé, Morty. Gjør det.
Jeg skulle ønske jeg visste hva de sa.
Masteroppgaven din. Ikke-menneskelig intelligens.
- Når leste du den? - Etter at du var borte.
Det hjalp meg utvikle dette.
- F--- ta deg, Greg! - F--- ta deg, Lisa! Nam, brød.
- F--- ta deg! - Vi har brød.
- Litt som forventet. - Antiklimaks, ikke sant?
Ja, de suger litt.
Skal vi ta en drink?
Greit, ja!
Tre. To. Drikk!
Når sluttet du å være en lettvekter?
Jeg lette etter kona på flaskens bunn.
Du er patetisk. Skål for å være patetisk.
Klart!
Jeg ber deg. Del pengene. Velg livet.
Vi gjør det, din jævel.
Min tur.
Hør her, gamle mann. Det virker som å miste meg gjorde deg kulere.
- Jeg burde dø oftere. - Du gjorde det - overalt, for alltid.
- Det eneste jeg ikke kan erstatte. - Ok, sutrekoppen.
Jeg er ikke engang ekte. Ingenting er ekte. Det er greia di, ikke sant?
Barnebarnet mitt, barnebarnet vårt, tror dette skjer-
fordi jeg frykter å gi slipp på deg.
- Så la være. - Jeg vil ikke.
- Så kyss meg. - Jeg er gammel, og vi har spykjeft.
Jeg er ikke her, og det er ikke ekte spy.
- Ok, Rick Kompis. - Faen ta deg. Det er en blazer.
Det var ikke det jeg mente. Du ser syk ut. Hullet eter deg.
Er det ikke fryktetende?
- Hva med noen regler? - Jeg kan ikke reglene!
Du har kanskje vært her for lenge!
Interessant teori. Så hvorfor er du så rosenrød?
- Hva? - Kanskje den ekte deg...
- ...løper fra edderkopper. - Så jeg er ikke ekte?
Kanskje min største frykt er å be deg dra til helvete.
- Møt den, da. - Dra til helvete!
- Hei. Klar for ShowBiz-pizza? - Få se bjørnen spille banjo!
Her er en til deg. Jeg er redd for å se deg dø.
Flott teori, Morty. Så slutt å se på.
Ok, nå gjelder det. Du klarte det. Mitt verste mareritt.
Jeg vil forlate Hullet nå. Hullet, jeg snakker til deg.
Hører du etter?
Hva er du? Hullet? Hullets promotør? Hullets praktikant?
Er det et hull her?
Jeg skal liksom gå inn og bli sjokkert over at det ikke er der,-
eller at det er der? Spiller det noen rolle?
- Du er vanskelig å skremme. - Og det er ikke Rick, sant?
Hullet vil suge på ham for alltid-
fordi hemmeligheten er at han har mest frykt?
Vi kan si du ikke frykter å være reduktiv.
Bestefaren din frykter neppe mer enn en typisk jævel fra Denny's.
- Du! - Beklager. Han virker ganske modig.
Han er ikke redd for å dø. Det gjør kanskje frykten ekstra deilig.
- Er han redd for kjærlighet? - Alle er redde for kjærlighet.
Det lærer du i 20-årene.
Bare en veldig sjelden, mektig skapning kan være redd for lykke.
Du er dum, dermed ikke redd for å være lykkelig.
Jo smartere, desto mer vet du at lykke er en felle.
Den kan ikke vare. Si du møter ditt livs kjærlighet.
Det vil uansett ta slutt.
Det er uunngåelig, enten gjennom lang tids sykdom,-
eller sjokket av å miste fotfeste på tur,-
kanskje korrosjonen av to personligheter-
som jobber seg uforenlige-
eller en fremmed i en bar som sier det som må sies-
til den personen, den kvelden.
Poenget er at lykke alltid tar slutt. Det beste scenariet, tenk på dette...
I det beste scenariet dør du samtidig som lykken kommer. Jøss.
Det høres ikke ut som jeg betyr noe.
Riktig. Men forsvinner du, tar du med deg ham.
Rick dør før han aksepterer lykken.
Etter det jager vi deg med klovner eller noe annet teit.
Men bestefar - nam. Bestefar kommer til å dø.
Akkurat som Diane.
Sir, du har vært i denne båsen veldig lenge.
- Én kaffe holder ikke. - Rimelig.
- Vil du dele pannekakeballer? - Nei!
- Beth! Summer? Hvem som helst! - Den er ikke ekte. Ikke du heller.
- Hvis det er sant, ta deg av den! - Vet du hva, du har rett.
- Hva med dette? - Morty? Hva gjør du?
Er redd!
- Er ikke det nok frykt? - Det er du som skremmer meg, Morty!
- Nei, pappa, det går bra. - Nei, det var ikke normalt!
Min største frykt er å ikke bli akseptert.
Det burde det være! Og du må frykte det mye mer!
Jeg kan gjøre det.
Liker du det? Vil du dø?
Jeg har nok traumer til å oversvømme denne gangen.
Jævla idiot, denne listen sier topp fem ting, og du skrev bare fire.
Tillitsfall!
Ingen av oss skal røre eller snakke med denne gutten.
Kanskje ta et bilde, send det til vennene deres.
Hm. Ingen dårlig idé.
Funker skolestykket hvis Johnny har strupekatarr?
- Og ingen reserve! - La meg være med.
- Du kan ikke replikkene. - Jo da. "Tre dager med regn".
Jeg kan det utenat. Jeg nekter å bevise det før jeg får rollen.
Som du vil, men New York Times kommer,-
og de skriver en artikkel om amerikansk teater for unge i dag.
Perfekt.
- Endte det i en kirke? Hva? - Ja, de hadde allerede dødd.
Det var skjærsilden eller noe. Hvordan endte ditt univers?
Jack, Locke og Sawyer drepte et tåkemonster - alle ble reddet.
Det varte én sesong, og det var perfekt TV.
Enten topp TV eller på TV for alltid.
- Sant. Sant. Sant. - Hvor vil du med dette?
Robot-rollespill? Jeg har olje hjemme.
Hva var det? Diane!
- Diane! Diane! Diane! - Hei! Bli hos meg. Diane!
- Rick! Hva skjer? - Faens Morty!
Han prøver å ta Hullet for seg selv. Kom igjen!
Dessverre er faren vår død.
Walker, er du her?
Jeg er Walker.
Det har regnet mange dager.
Hva faen er det han gjør?
Hva feiler det ham? Han er naken. Hvorfor ser han syk ut?
Fordi han er døende. Faen.
Jeg må få ham ut herfra. Men jeg må kanskje bli med ham.
Jeg vil ikke. Jeg vil ikke, Diane.
Min største frykt er visst å gi slipp.
Det er en god frykt. Behold den frykten.
- Hvis ikke, dreper du meg igjen. - Jeg vet det.
Men Morty slipper å dø.
Hvordan vet du han er ekte? Se på de rare ballene hans.
Ha det, Diane.
- Rick. - Hold kjeft, Morty.
DJ, gi oss en beat. Vi må overvinne frykten!
Dette er barnebarnet mitt Ikke se på tissen hans
I stedet for å stirre på Morty Se på meg-meg
Jeg er gal freak Med en løs hund i ræva
Makaroni i lomma Rickity mesterklasse
Jeg kan ikke rappe Jeg kan ikke rime
Jeg kan ikke rappe Spis dritten min!
Utrolig.
Opp med hendene! Og ned med hendene
Opp med hendene! Og ned igjen!
Tre dager med regn!
En forbløffende bragd av personlig tapperhet.
Nakenhet gjør alltid teaterstykker seriøse og gode.
- Hvordan føler du deg? - Akseptert. Du?
Patetisk, men lykkelig?
Vi klarte det! Vi overvant frykten. Ikke sant?
Du, Rick... Du ser bare veldig trist ut, noe som gjør meg redd.
Å være ansvarlig for tristheten din,-
som betyr at vi fortsatt kan være i Hullet.
Vel, jeg er definitivt redd for at du vet noe før meg,-
så ja, det er 100 prosent sjanse for at vi fortsatt...
Pokker ta. Blir dette en hel greie?
Vi må finne vår ekte frykt...
- ...om vi skal slippes fri. - Ekte frykt?
Ut med det, så vi kan overvinne den.
Jeg måtte korsfeste meg selv for å redde deg fra hullkona di,-
og jeg er den som ikke møter frykten sin?
Jeg burde frykte at vi forblir her, fordi du aldri innrømmer frykt.
- Ok. Bra jobbet. Er den overvunnet? - Jeg tror det...
- Hvordan skal vi vite det? - Nei. Dette er ekte. Jeg vet det.
Er du ikke redd du kan være sikker på noe og likevel ta feil?
- Din feige drittsekk! - Hvordan skulle jeg vite det?
Åtte dollar for bacon på siden?
- Kødder du? - Et symptom på en større bekymring.
- Hvis kapitalismen kollapser... - Ferdig?
Jeg vet ikke. Er du ikke redd for selve Hullet?
Hva?
Hvis vi fortsatt klatrer ut av Hullet om to sesonger...
- Kanskje det var det. - Hva?
Kanskje vi måtte gi slipp på frykten for usikkerhet.
Ja. Jeg vil påstå at vi er ganske kjent med det nå.
- Ok, takk, Hullet! - Takk!
Vi trenger ikke lenger vite om vi er i deg, så ha det!
Er du redd vi er der?
- Jeg håper vi ikke er det, men... - Vi finner det ut til slutt.
- Som ikke lenger skremmer meg. - Samme.
Ok. Jeg går og drikker meg full.
Herregud. Jeg har blitt til faren min!
Kanskje det ikke er noen vei ut. Kanskje vi ble født her.
- Vi kommer oss gjennom det. - Jeg blir her.
Vi er Rick og Morty. Jeg drar ikke uten deg.
- Hva sa du? - Jeg forlater deg ikke her.
Kom igjen. Du er uerstattelig.
- Hva er det? - Herregud.
Jeg vet hva jeg er redd for!
Jeg er redd du aldri vil si det i virkeligheten.
Jeg er redd du ikke bryr deg om jeg hopper i et hull.
At du bare står der og ser på. Alt dette har handlet om meg.
Du er ikke i hullet engang, er du vel?
Takk for besøket i frykthullet, Morty.
Din frykt for å stole på Rick har vært deilig.
Kjære Gud!
Morty! Hvordan var det? Var det edderkopper?
Å, jøss. Herregud, nei. Du... Gikk du ikke nedi?
Bare én får plass. Man kan ikke møte to frykter samtidig.
- Hvis min var ild og din var vann... - Jeg skjønner. Det går bra.
- Det går virkelig bra. - Du virker litt mindre tynget.
Rick, er jeg uerstattelig?
- Definer uerstattelig. - Det er bra. Bra. Jeg er tilbake.
Nei! Ellers vet jeg ikke om jeg er ute.
- Så bra? Bør jeg prøve? - Nei.
- Skjuler du noe for meg? - Du vil ikke gå gjennom det, Rick.
Det var syke mentale greier der nede. Diane var der.
- Hva? - Ikke på en bra måte. Stol på meg.
Ok, kompis. La oss hive innpå noen pannekaker.
Hva synes dere? Sesong 7! Det var nære på et øyeblikk.
Husker dere da jeg stjal ungen min? Jeg stjal en av disse også!
Det handler om å ha et mål og ikke la noe stå i veien for deg.
Da blir du tilfredsstilt!
Tekst: Joakim Brekke Iyuno