Защо чакаме на опашка за храна? - Това е временен ресторант.
Появява се в слънчевата ни система само...
Рик, ще развалиш апетита си. - Ще спра да съм гладен,
като ям храна, а? Три хрупкави и четири шаващи.
Вероятно не си гладен. Не харесваш опашки, защото не са за теб.
Поредният агресивен начин да опишеш приятел, който уважава себе си.
Това, което каза, беше чудесно.
Бях вдъхновен от чудесното нещо, което ти каза.
Господа рицари, изпуснахте нещо. - Вземи го като награда.
Много учтиво. - Хубаво е да хапнеш по-рано това,
за което смяташе да чакаш на опашка.
Няма проблем. Дойдох да се редя на опашка и да хапна.
Не бих искал да го направя другояче.
Избирам този момент, за да ти дам меча си,
за да ме наследиш като най-новия рицар на Слънцето.
Какво?! Не! Не исках сандвича ви, камо ли меча ви.
Повярвай ми, синко. Искаш го. - Истински рицари ли сте?
"Рицари на Слънцето", така ли? - Точно това, което чу.
Ние сме защитници на Хелиос - центъра на тази система.
Значи говорите за нашето слънце. - Морти, не вземай меча.
Потресен съм, че си против нещо. Познаваш ли ги?
Знам как са облечени и колко скучно звучат.
Ако вземеш меча, ще попаднеш в сложен водовъртеж... Мамка му!
Хайде, вземи го! - Ако хлапето не го иска...
Той не го предложи на теб. Може ли да задам няколко въпроси?
Какво правят рицарите на Слънцето? - Като за начало - вземат меча.
Може би направи грешна преценка. Той не иска меча.
Не съм го казал. - Да, но не го вземаш.
Бихте взели случаен... - Да.
Това беше най-доброто решение в живота ми, а ти му се подиграваш.
Това безплатен меч ли е? - Не. Ще взема меча.
Благодаря. Как се казваш?
Морти. - Вече ще си сир Мортаниел.
Направих го да звучи като рицарско име. Лек ден.
Да не би... - По дяволите, Морти!
Взел си меча?! Скука! - А ти не си ли скучен, пиянде?
Още ли ще стоите на опашката? Няма ли да вземете храната?
Ресторантът ни плаща, за да стоим тук,
за да поддържаме бизнеса. - Знаех си!
Р И К И М О Р Т И В двора на крал Мортаниел
Това е наследникът на Хелиос - сир Мортаниел!
Сир Мортаниел, Служи на Слънцето с мощ и сила.
Сир Мортаниел, ела и виж какво Слънцето крие за теб.
Моя собствена песен. - Вече знаеш защо сир Хелиос
трябваше да смени името ти.
Добре дошъл на Слънцето.
Значи това наистина е Слънцето, а?
Той е чувал за нас. - Защо не сме препечени?
Защитен си от силите ни.
Но скоро и ти ще ги притежаваш. Плътта ни е неразрушима.
Животът ни е вечен, но не по тъпия вампирски начин,
където след време го намразваш и не можеш да умреш.
Можем да умрем, когато искаме. Но не се налага.
Но не мога да си тръгна, нали? Повече няма да видя семейството си.
Тръгваме си постоянно. Срещнахме те на астероид.
С това не ме убедихте, но е хубаво, че има избор.
Ще имаш повече свобода, отколкото предполагаш.
Кралят ни! - Слънцето е в центъра на системата.
То е дом на слънчевия скиптър, около който са другите светове.
Пазителите му са почитани от всички и живеят като богове.
Имаш ли други въпроси? - Да. Къде да подпиша?
Това е! Към парапета, за да го направим официално!
Да го направим!
А сега си отрежете пенисите и ги хвърлете срещу слънцето.
Добре. - Мортаниел иска да го направи пръв.
Не. Тук ли да оставя меча? Има ли кошче за мечове?
Какво говориш? Не искаш да си... - Може ли да не...
Това е огромна и болезнена саможертва, която правим
за най-важната и могъща работа във вселената.
Правим го от първата зора.
Да. Има го на цветно стъкло. Официално е.
Не ви съдя, но няма да го направя.
Хората наистина ли живеят тук? Откачено е! Мислех, че е метафора.
Трябва да си тръгваме.
Не се шегуват, а? - Защо не си в пламъци?
Заради науката, която, ако не се бъркам, тук не е приоритет.
Хайде. Няма да ти го натяквам.
Сигурно се чувстваш много глупаво. - Да, благодаря.
Сир Хелиос даде живота си за този меч.
Мортаниел го взе. Ще си тръгне само ако ме победи в битка.
Добре. Секунда. Тези са много безсмъртни,
след като живеят на Слънцето. Така че ще играем по правилата им.
Просто го победи в битка. Ето - този меч има ИИ,
който се учи от вражеските атаки. - Трябва да бъда нападнат първи?!
Не. Мечът вече е гледал "Блейд" и му хареса. Ще се справиш.
Добре. Приключихме тук. - Не, не сме.
Аз приключих. Сега ти си крал на Слънцето. Защитавай скиптъра.
Не! Не го искам!
Как това ще се получи? Той е крал, но не е рицар!
Глупаво е. - Случва се за първи път.
Крал с патка?! - Какво искаш от мен?!
Да живее крал Мортаниел!
Като ваш крал обявявам почивка за мен.
Ще ви посещавам през неделите.
Ако забравя, изчакайте седмица. Запазете короната. Мир вам!
О, да! Това е, когато се биеше с Дийкън Фрост.
Не знам. Мислех, че е яко. - Добре. Е...
Отведе ме на фалшив ресторант, крещеше ми, че не те слушам.
Противопостави ми се, което щеше да ти струва патката.
Но спасих живота ти и очакваш да се почувствам гадно от това.
Да. Точно така. - Съжалявам.
Допуснах мнението ти за мен да падне толкова ниско.
Наистина ти говоря. Аз съм пиянде.
Аз съм психопат и убиец, но когато каза, че съм скучен...
Не биваше. - Трябваше да го чуя.
Взе тъпия меч и осъзнах, че ти ме смяташ за такъв.
Просто ще правиш обратното на мнението ми. Трябва да го поправя.
Затова ще се съгласявам 22 процента повече с теб за един епизод.
Ще видим. - 22 процента много ли е?
Няма да ти кажа в колко процента от времето ни заедно мисля за теб,
защото ще нараня тъпите ти чувства, но 22 процента е много.
Ще усетиш разликата. - Добре. Оценявам го.
И така трябва, защото сгафи с тях. - Боже!
Сир, не можете да си тръгнете. - Махнете се!
Кралю, наш дълг е да ви следваме, докато слънцето залезе!
То залезе вчера, така че сте свободни. Чао.
Сир, слънцето никога не залязва на Слънцето.
Можеш ли да се отървеш от тях? - Искаш да...
Знаете, че той може да ви убие, нали?
Ще е доста трудно, сир, но щом го желаете...
Не мога ли да кажа, че ме задоволява да се разкарате?
Не. - Ще умрете, но няма да ме оставите?!
Да! - Да!
Те живеят на слънцето ни?! Не съм чувала за тях.
Те не правят много, за да заслужат междупланетна слава.
Извинявай, но рицарите на Слънцето защитават слънчевия скиптър.
Около него се върти дори този свят.
Имаш предвид символично, нали?
Буквално е! Скиптърът е центърът на Слънчевата система.
Всички планети го обикалят. Пазим го на Слънцето,
за да може Юпитер и Сатурн да не се сбият.
Ужасно неуки са. - Това е!
Ето - традициите ви не струват
и основните ви вярвания са пълни тъпотии.
И трябва да ти повярваме ли?
Всеки може да нарисува кръгчета и да казва някакви цифри.
Това е забавна теория, но ще е нужно повече, за да се откажем.
Каква беше вашата теория? - Скиптърът...
Този скиптър ли?
Искате ли го? Занесете го у дома. Това е символ.
Това е културата ви, но не означава, че е реалността.
Значи сме си отрязали патките без причина, така ли?
Това е лошата новина. Добрата е, че сте свободни.
Това боли. - Майната му на рицарството.
Използвах компютърния ти телефон, за да потърся "отчаяние".
Откъде да си набавя хероин? - Няма да ти кажа.
Няма значение. Според песните ви мога да си го набавя отвсякъде.
Някой използва критичното мислене и основна физика,
за да съсипе една цяла религия. - Яко!
Край със слънчевия антураж, а? - Да. Приключих с него.
С Рик се научихме да се подкрепяме повече.
Приключихме. Изглежда рано, но всичко свърши.
Какво става? Уредите се скапват, без дори да съм ги докоснал.
Може би Слънцето празнува.
Синовете на Луната нападат Слънцето.
Няма значение. Агресията им ще бъде удържана
от множество договори и съюзи.
Сложно е, но стига рицарите да са заедно,
в Слънчевата система ще има политическа стабилност.
Къде са рицарите на Слънцето? Бях в тоалетната.
Рицарите на Слънцето бяха ли разпуснати, докато бях в тоалетната?
Неловко.
На колко планети от системата ни има от тези клоуни?
Щом Слънцето поддържа живота, ще са на всяка планета.
Може би имаме едни прародители. - Не си ли виждал всички вселени?
Да, защо тогава да ходя на Плутон? Под нивото ми е.
Ако синовете на Луната могат да нападнат Слънцето,
защо благородниците от Венера да остават в сянката на Сатурн?
Ето ти причина - ние имаме най-много пръстени и спътници!
Ако спогодбата между Венера и Сатурн не се почита,
обявявам всичките ви луни за притежание на Юпитер.
Защото това сте за нас - куп луни.
Рицарите на Слънцето ще предпазят ли Меркурий от този хаос?
Ако сме сами, се появява едно малко слънце на хоризонта.
Ти си, приятел. - Здравейте.
Нямам ли власт върху съвета срещу синовете на Луната?
Зависи. Кой си ти? - Той е кралят на Слънцето.
Кажете на рицарите да си вършат работата!
Да! Всички знаем, че силата на Слънцето ще умре с рицарите ви.
Кой си ти? - Кой ли?!
Аз съм маркизът на Марс! Обявявам война на всички ви!
Война срещу всички ви!
Къде са рицарите, когато най-много ни трябват?
Забавно е, че питаш... - Няма ги!
Изоставили са задълженията си. Виждам го в костите!
Костите го заковаха! - Имате космически кораби и вещици?
Няма да чета всички книги. Как може да се разреши проблемът?
Извинявай, но как стана крал на Слънцето?
Изглеждаш като землянин. - Дядо Коледа?!
Моля? Какво е това? Аз съм графът на Земята!
Съгласен съм със Земята за едно - и Венера оспорва властта на краля.
Аз съм кралят! Скиптърът е у мен!
Какво, по дяволите?! - Да. Откачате,
защото не е на Слънцето. - Не. У когото е скиптърът,
управлява Слънчевата система! - Вземете го!
След него!
Взех скиптъра! Скоро Юпитер ще е в центъра на новите Тъмни времена...
Майната му на това! Меркурий ще е искрящият пътеводител на...
Време е да го тестваме.
Направо ги разби. Не всеки може да започне Първа слънчева война.
Спри да ме подкрепяш. - Мога да го направя.
Първа слънчева война Юпитър поема гравитационния скиптър
Напускате Неутралната зона
Меркурий скоро отнема скиптъра
Венера подрива властта с нова технология
Сатурн пуска иприт срещу Венера
Дай ядрено оръжие на амишите, и те ще заплашат системата!
Да отидем в друга вселена. - Не знам.
Сега се опитваме да покажем загриженост.
Може да не сме се сетили за нещо. - Ето ти идея - майната ти!
Рик, не издържам вече! Сгреших. Сгафих.
Убиваш ме, като само се съгласяваш с мен. Дежавю ли е това?
Съжалявам, че бях задник. Смяташ, че се опитвам да сторя нещо.
Но искам да се издигна в очите ти. - Робот ли си? Клонинг?!
В семейството ни има достатъчно клонинги и роботи.
Спри да питаш такива неща и да се връщаме към кризата.
Съжалявам, но ми беше много трудно с теб, Рик.
Разбирам те, но ми се довери, че се опитвам да ти се реванширам.
Добре, Рик. Прав си. Може би трябва да събера рицарите.
Щом ги разочаровах, просто трябва да върна вярата им.
Не би трябвало да е толкова трудно, нали?
Трябва веднага да се върнем на Слънцето!
Защо се смеете? Нещо забавно ли казах?
Мортаниел, сега се кланяме само на "Черната Бети".
Да! Да живее "Г-н Браунстоун"! - И "Д-р Фийлгууд"!
Говорят за хероина. Харесват го. - Очевидно.
Моля? - Животът на Слънцето
е превърнал вените ни в неразрушими. Изпробвай го, Мортаниел.
Не можем да умрем от свръхдоза! - Съсипани сте!
Всъщност изглеждат доста добре. - Нека да ви бъда крал.
Исках това, което имахте - братство, традиция, стабилност, цел.
Но не исках да си отрежа патката. - Точно това е!
Избързахме да последваме момчето, без той да се отдаде на обичаите ни.
А той съсипа вярата ни и Слънцето.
А сега този случаен тип отново е тук, за да ни заповядва?!
В никакъв случай!
Ами ако си отрежа патката?
Ще си я отрежеш без причина.
Това е целта на традицията - да правиш нещо без причина.
Но ще е достатъчна причина да го направя за вас.
Направи го, но хероинът пак ще надделее.
Яко. Може ли да изляза за малко?
Какво става? Изкара си тъжни изводи от състоянието ти, а?
Да, но се нуждаем от рицарите. Рицарите имат нужда от крал,
а кралят не трябва да има патка. - Наистина излизаш на преден план.
Искаш ли да ти помогна да не си отрежеш наистина патката?
Да, моля! - Дадено!
Наистина ли, Рик? - Разбира се.
Ще ти осигуря фалшива патка с три предпазни мерки. Няма да разберат.
Ще направим патката ти ужасно фалшива.
Сигналът! Рицарите на Слънцето отново са тук!
Не стреляйте! - Ако са се завърнали,
ще се върна у дома и ще сложа край на кръвопролитието.
Да спра ли пускането на антиматерийното водородно оръжие?
Рицарите няма да направят много без техния...
Нека да ги изслушаме.
Аз - Литдор, син на Труфдор, ще следя за отрязването на патката.
Ако патката му изгори, ще настане мир!
Донесете ножиците за кастриране!
Смелия Морти! - Кралю!
Първо ще влезеш в тази машина,
която проверява за нанотехнологични холограмни патки.
Какво?! - Разбрахме за новите технологии.
Пристъпи към машината, кралю.
Съжалявам, но ще трябва да влезеш във втората машина.
Тя проверява за спешни клонирани патки.
Приели сте доста специфична нова технология, а?
Слънчево петно! - Какво?! Къде?
И трети детектор ли има?
Ще разбереш след втория. Не искаме да го разкриваме,
докато не бъде преминат настоящият.
Ясно.
Третият детектор ще сканира за патка протеза.
Добре. - Преминавай.
И под "простата" имаме предвид "омагьосана" патка.
По дяволите! - Според костите той още има патка!
Не мога да скрия нищо от дамата с костите. Просто я проверявах.
Отрежи си патката.
Морти, не отговаряй на глас. Чуваш ли ме?
Аз съм Рик. Говоря ти мислено. - Да. Чувам те.
Каза го на глас. Не говори. - Съжалявам.
Свързах телепатичен наносателит, за да си чуваме мислите.
Изпълнявай казаното от мен по точно определения ред.
Добре. - Вземи ножиците.
Добре. Взех ги. - А сега бягай!
По дяволите! - Стражи, хванете ги!
Не можеше ли да го кажеш? - Вече не е нужна телепатията.
Питай риторично на глас. - Не разбирам, Рик.
Ето нещо лесно за разбиране - гордея се с теб.
Опита се сам да решиш проблемите си. Не исках да го правя.
Няма проблем. Този път нямаме избор.
Обичам те, Рик. - И аз те обичам.
Крал Морти и Рик нямаха друг избор, освен да скочат в Слънцето.
Той изпитваше голям срам заради това, което стори на обществото ни.
Жертването на патката му не беше достатъчно. Затова жертва тялото си.
Както и магьосник слуга.
След известно време костите им изплуваха на повърхността.
Дори проверихме с кралския черпак, за да видим дали е истинско слънце.
А не да се крият под фалшиво слънце.
Брутална смърт. Когато не можехме повече да тъжим,
решихме да премахнем кастрирането на патки.
За това трябва да благодарим на крал Морти Разтопения.
Крал Морти Разтопения!
Видя ли? Всичко е ток и жица. - Не е ли рисковано да се върнем?
Трябваше да разберем, а жегата помага на ставите ми.
Крал Мортаниел?! Ти си жив?!
Ако разкажеш на всички, ще ти резнем патката.
Добре. Ясно. Почивай в мир и довиждане.
Един хрупкав и един шаващ. - Добре. Три лузуми.
Какво ще кажеш за десет години в затвора? Спецагент Монго Бонго!
Арестуван си за нелегален трафик на хотдози.
Свободни сте, бебчета.
Изненадващо е, че оцеляха.
Мислех, че ще ги нападнат птици...
Урочасах го!
В памет на Майк Мендел
Превод КАЛИН СТОЯНОВ