Агов. Як там у тебе справи?
Зручно тобі? Усе добре влаштоване? Гаразд.
Тоді слухай.
Я розповім тобі історію.
Вона про той час, коли ми втекли з курячої ферми.
Була собі фермерка, так?
І вона геть ненавиділа курей.
Тримала під замком, як в'язнів. Бо, так би мовити, нагострила сокиру.
Була в неї машина, що перетворює курей на пироги.
Не треба панікувати!
Та чого вона не очікувала, так це зіткнутися на своєму шляху
з однією курочкою — борчинею за свободу.
Роз'яреною, безстрашною
і лише з одним-єдиним бажанням.
Свободи.
Вона об'єднала нас усіх
і дала нам крила, на яких ми полетіли геть із тієї діри!
Вона витягла звідти всіх курей
та ще й позбулася тієї лихої фермерки.
Па-па.
А знаєш, ким була ця волелюбна курка?
То твоя рідна мама.
Рокі, тобі не здається, що казки на ніч трохи передчасні?
Ніколи не рано дізнатися, звідки ти родом.
Але ті часи минули, слава небу.
Ми вже маємо щасливий кінець.
Живемо в ньому.
Лови, Мак.
Ще фрукти, Банті.
Дякую, Мак, бо я аж спрагла від праці.
Молодець, Банті. Так тримати.
Знаєш що?
Гадаю, час залишити минуле позаду.
Знову все добре вийшло.
О так. Чудово.
Минуле?
Яке минуле?
Те минуле, яке позаду.
Але то були дні нашої слави.
Це те, ким ми є.
Це те, ким ми були.
Ми пройшли через це, щоб нашій малечі не довелося.
А знаєш, твоя правда.
Відтепер наша єдина місія — захищати наше дитя.
Не хвилюйся. Старий Рокі знає свою справу.
Що мені робити?
Воно стрибає!
Просто хапай його!
О ні!
Обережно, яйця!
Ой, леле! Яйце-бомба!
Усім очистити територію!
- Лови його! - Стережися!
Ні!
Ти тільки подивися.
У нас тепер є сім'я.
Ой, поглянь на неї, Рокі.
Вона бездоганна.
Вітаємо у світі.
Моллі.
Яка ж гарненька курочка-манюня.
А ніжки худесенькі, як у татка.
То треба їх зміцнювати, скажу я вам.
Коли я служив у ВПС, ми робили по 50 присідань перед сніданком.
Ті дні позаду.
- Я зробила їй велосипед. - Справді?
Ти його зв'язала.
Як чудово придумала.
Дякую, Бебс.
Знаєте, я б сказав, що наш маленький райський острівець щойно став іще
«райськішим».
Кукуріку!
ВТЕЧА З КУРНИКА: СВІТАНОК НАГГЕТСІВ
Моллі! Ні! Зупиніть коляску!
- Ти ж моя хоробра дівчинка. - Так! Ти молодчинка!
- Ні. - Ні!
Моллі, це занадто хоробро!
Обережно, люба. Тримайся за бортики.
Тримайся...
О ні! Ні!
Неподобство!
- Хтось хоче чаю? - Так, чашку чаю.
Агов, хлопці.
З поверненням.
Ми привезли якісний старий мотлох, друже Рокі.
- Тримай. - Моллі, потримай це для тата.
- Добре. Дякую, що завітали. - До наступного місяця.
Привіт, курочко!
Па-па!
Так.
Ні, так нечесно! Ти шахрай!
До зустрічі.
- Вітаю! - Привіт.
- Доброго ранку! - Доброго!
- Привіт! - Добраночку, люба!
Привіт, мамо.
Привіт, сонечко.
Привіт, тату!
Дядьку Ніку! Дядьку Фетчере!
Вона щойно назвала мене дядьком.
Спокійно, друже. Тримайся.
Але в мене ніколи не було сім'ї.
У мене теж.
Мамо, я оце думала.
А можна нам туди?
Куди, люба?
На інший бік води.
Ми це вже обговорювали, Моллі.
Нам там нічого не треба.
А те, що привозять дядьки Нік і Фетч?
Хіба це нам не треба?
Як справи, Джиндж?
Рокі.
Моллі розпитує про те, щоб покинути острів.
А, ясно.
Ой, ясно.
Агов, Моллі, хочеш побачити найкрутіший винахід у світі?
Гаразд.
Що це таке, тату?
Це відповідь на всі життєві негаразди.
Попкорн.
Хіба це не найкраща у світі штука?
Справді добре.
Добре?
Це чудово!
Життя, дівчинко моя, кращим просто не буває.
Мамо, що там таке?
Не переймайся, Моллі.
Це пусте.
Що ж, поява тут людей завжди була лише питанням часу.
Схоже, їх везуть на якусь курячу ферму.
Давненько я не бачила цього твого погляду.
Тобі не виправити всіх помилок світу, пташенько.
Зустріч сьогодні ввечері. Скажіть усім.
Знов за рибу гроші.
Що відбувається, мамо?
Чому мені не можна лізти на дерево?
А про що ті ваші збори?
Це все пусте, Моллі.
Просто...
Цього року там досить великі оси.
Справді?
До того ж, хтось має залишитися тут і наглянути за татом.
Не хвилюйся. Усе добре.
Ну гаразд.
Може, коли ти підеш, він розкаже мені історію.
Чудова ідея.
Добраніч, моя велика хоробра дівчинко.
Добраніч, Джиндж. Щасти тобі.
Гаразд, Лялю-Моллі, чим хочеш зайнятися?
Я подумала, ти міг би розповісти мені про ось це.
РОКІ ЛЕТЮЧИЙ ПІВЕНЬ
Це не я!
Гаразд. Так, це я.
Але то було дуже давно.
І?
І,
насправді,
це доволі цікава історія.
Їм-бо не лише яйця потрібні.
Джинджер знову має такий вигляд.
Гадаю, вона змусить нас кинутися в бій.
Я не хочу кидатися в жодні бої.
У мене боєфобія!
- Що ж, увага! Прошу, тихіше! - Зараз вона щось скаже.
- Тихо. - Закрий дзьоба.
Отже, ми всі знаємо про нову дорогу.
І про вантажівки, що везуть курей начебто на якусь ферму.
На ферму?
Ні, усе гаразд, Беріл. Послухайте.
Ми знаємо з досвіду, що це може означати.
Це те, що ми не можемо ігнорувати.
У нас лише один вибір.
Я не хочу цього чути.
Ми мусимо щось зробити.
Треба сховатися.
Сховатися?
Так. Сховатися!
Тобто вдати, що нас тут немає?
Саме так.
Операція «Зачаїмося». Дуже добре.
Люблю всякі чаї, особливо солодкі.
А вона має рацію.
Це-бо не наша проблема.
З тобою все гаразд, курочко?
Адже ти зазвичай не цуралася небезпеки.
Знаю, але мені треба думати про Моллі.
І я...
Тобто ми не можемо ризикувати свободою,
вирушаючи у світ, де курей вважають такими...
смачними.
Підіймайте.
Чудово!
Нам залишається лише тихо сидіти й не привертати до себе уваги.
Кукуріку!
Рокі!
З огляду на нашу нову ситуацію, може, тобі не варто більше кукурікати.
Не кукурікати?
Це справа мого життя.
Може, обери собі якусь іншу справу.
Тихішу?
Овва, тільки погляньте.
Моллі! Відійди звідти.
Джиндж, може, поговоримо про...
А вона таки права.
Необачні крики коштують життя.
Нам треба зачаїтися.
Опівдні я проведу урок із маскування.
Якщо ти мене знайдеш.
Для чого це, мамо?
Що це?
Там була курка, яка сидить у відерці.
Вона робить отак.
Це так смішно.
Ходімо додому.
А куди це вони? Можна й нам із ними?
- Схоже, це дуже весело. - Вибач, Моллі.
- Ти не готова покинути острів. - Але я...
Рокі? Допоможеш?
Може, кукурікатиму на вихідних. Знаєш?
Чому це я не готова?
Я велика хоробра дівчинка. Ти сама так кажеш.
Знаю. Але ти ще дитина.
Хто це сказав?
Я і твій батько.
Так, Рокі?
Так. Саме так. Усе вірно. Так.
Слухайся маму, малече.
Може, наполовину кукурікну? Як-от «куку» або «ріку»?
Щоб було коротше.
А я тоді піду подивлюся на ті вантажівки, бо я тепер Самотній вовк.
Як тато колись.
Я бачила його плакат.
Адже він там жив. І ти теж.
Я таке казав? Я не пам'ятаю.
Ну все.
Моллі, ти не нікуди не підеш з острова.
Ти не змусиш мене тут залишитися. Ти мені не бос.
Взагалі-то, змушу.
Слухай, Моллі, тут ти маєш усе, чого забажаєш.
Окрім одного.
Чого ж це?
Свободи.
Знаєш,
а вона таки дуже схожа на тебе.
Твоя дочка буде смачною!
Тільки не в обличчя!
Моллі?
- Моллі? - Моллі?
- Виходь, Моллі! - Моллі!
- Моллі? - Моллі?
- Моллі! - Моллі!
- Моллі?
Виходь, Моллі.
Ні!
Вона покинула острів.
Не так воно й погано.
Не знаю, чому мама так непокоїлася.
Я велика. І я хоробра.
Так, звісно.
Я велика...
і я
не дуже хоробра.
Що це ти робила? Маєш бажання померти?
Ні.
Чекай. Що таке бажання померти?
Хіба тобі не пізно гуляти, дівчинко мала?
Я не мала дівчинка.
Я велика хоробра дівчинка.
А тобі хіба не так само пізно гуляти?
Однак ти молодець.
За себе постоїш, еге ж?
Що ж, я Фріззл.
А тебе як звати?
Моллі.
Хоча це й дурнувате ім'я. Тож я думаю змінити його на...
Тихіше, мала.
Вона зупиняється.
Це наш шанс.
Ти зі мною чи ні?
Куди?
На вантажівку для щасливих курей.
Ти їх теж бачила?
Так.
Куди б не їхала ця вантажівка,
те місце буде крутішим, ніж у пінгвінів фраки.
Що воно за «фраки»?
Що воно за «пінгвіни»?
Тобі ще вчитися й вчитися.
Ходімо.
Чекай, я іду.
Вона знайшла мій плакат, і я розповів їй історію.
Навряд це було так важливо.
Та ні. Бо ж цілком розумно заохочувати нашу доньку
бути самотнім вовком.
Як на тебе, вона б досі мала бути в шкаралупі.
Краще в шкаралупі, ніж на дорозі просто неба.
То ти теж живеш на острові?
Ні. Я застрягла на одній старій нудній фермі.
Потім приїхали вантажівки, а мене не взяли, бо я замала.
Але це мене не зупинить.
Там дають сидіти у відерці.
Яка курка не хоче власного відерка?
Я хочу відерко.
Мол, от ми з тобою
хочемо йти туди, куди хочемо, і тоді, коли хочемо.
Так. Ніхто не вказує нам, що можна, а що ні.
Тож ти і я разом, мала. Хай там що.
Хай йому грець.
Чуєш?
Там наче вечірка.
А це що таке?
Ти що, ніколи не бачила людину?
У нас на фермі вони були.
Вони трохи пришелепкуваті.
Годували нас, прибирали за нами. Щось на кшталт обслуги.
Агов! Егей, ти!
Ви як там опинилися?
Що скажеш, Моллі?
Хочеш поїхати до пригоди свого життя чи ні?
- Ні! - Ні!
Моллі!
Джинджер!
Моллі!
Знаю, про що ти думаєш.
Де ж ті відерця?
Певно, їх дадуть, щойно приїдемо.
- А ми скоро приїдемо? - Моллі!
Привіт.
Аж от і відбивні!
- Тримайся, Фаулере! - А я що роблю?
Моллі!
МИЛА СЕРЦЮ ФЕРМА, ДЕ КУРКИ ЗНАХОДЯТЬ ЩАСЛИВИЙ КІНЕЦЬ
Та ну. Виглядає не так вже й погано.
Ні, це дуже погано виглядає.
Так. Тут зупиніться.
Подивимося.
- Гаразд, усе в нормі. - Проїжджайте.
ВИСОКА НАПРУГА
Не треба панікувати.
- Без паніки! - Мені це не до душі.
Саме час для паніки. Ворог має перевагу.
Треба зберігати розум.
Де його зберігати?
Я намагаюся думати.
Без паніки. Ні. Я сказав: «Без паніки!»
- Джинджер, що скажеш? - А що я казала?
Я скажу так.
Минулого разу ми втекли з курячої ферми.
А цього разу ми на неї вдеремося.
- Пахне дивно. - Я не такого очікувала.
Це ж
круто, хіба ні?
Ось так, мої хороші.
Ходіть-ходіть сюди.
Мені це не подобається. Ану.
Сюди.
- Овва. - Овва.
Я обіцяла тобі пригоду життя чи що?
Ходімо. Пограймо.
Так!
Ходімо в басейн.
Слухайте всі. Нам це до снаги.
Лише потрібен дуже розумний план.
Добре. Я знаю, що треба.
Я піду туди
й витягну звідти Моллі.
І як, хай тебе качка копне, ти це зробиш?
Ну як...
От знаєш, піду туди,
а потім визволю її.
Це не план.
Це ти лише промовив свої бажання.
Еге ж, твої бунтівні забаганки —
це просто марення, якщо ти навіть не знаєш правил.
Знаєш, це звучить якось трохи негативно.
Мак має рацію. Треба більше деталей.
У нас є лише один шанс, тож треба впевнитися,
що ми ретельно продумаємо кожен крок.
Ми не можемо просто кинутися й...
Рокі?
Що ти робиш?
Іноді треба зробити стрибок, Джинджер.
- Готовий, Фаулере? - Готовий.
- Вогонь. - Рокі.
Кукурі...
А, ну, начебто все добре.
Що ж, одне точно добре.
Тепер у нас є деталі.
Так. Нам потрібна підтримка.
Неможливо. Це місце непроникне.
Так, і всередину не зайти.
Це нездійсненна місія.
А це не зворотній порядок слів?
Не будь дурбеликом, Фетче.
Так, шанси мільйон до одного,
та ми знаємо схему, і Мак думає, що вхід можливий.
Ось «Мила серцю ферма».
Вона набагато менша, ніж я собі уявляла.
Дякую, Бебс.
Тут є малесенький боковий вхід
у сліпій зоні.
Двері відкриваються крихітним фокусом.
Лишаються тільки дрібниці, як-от електричний паркан.
Усі ці охоронці.
Озброєні кроти з камерами.
І вибухові качки з лазерним наведенням.
Будь ласка, допоможіть нам.
Рокі всередині.
Шкода. Він був приємним.
І Моллі теж там.
Моллі? Наша маленька племінниця?
Спокійно, друже.
Тримайся.
Ні!
- То ви згодні? - Просто скажіть, що вам потрібно.
Що завгодно для нашої маленької Моллі.
Ми все зможемо, друзі.
Банті, з твоєю силою, люба, ми можемо зрушити гори.
Мак, ти наш мозок.
Бебс, ти спец із вовни.
Нік і Фетч,
ви — найоблудливіші мармизи по цей бік Долин.
- Ти надто добра. - Лестиш нам.
А з твоєю мудрістю й пильністю, Фаулере...
Фаулер?
Друга хвиля бомбардувальників наближається до цілі,
і тут вступаю я.
Узагалі-то, Фаулере, треба знайти для тебе щось особливе.
Так.
Будеш відповідальним за втечу?
Відповідальний за втечу, так?
Звучить поважно.
Мені подобається.
Так. Зберемо все, що нам потрібно, і поспішаймо.
Хто знає, які жахи спіткали там Моллі.
Тут так весело.
Це найдивовижніше місце на світі.
А мама каже, воно там, де ми живемо.
Ой, ну звісно.
Там, де ти живеш, вулиці вимощені зефіром?
Хіба можна на них так стрибати?
Ні. Там проста земля.
А хіба можеш цілими днями лежати без діла?
Узагалі-то, мій тато може.
А тут кожен це може.
Овва.
Я чула про це, та не знала, що воно справді існує.
Круто. А що це таке?
Годівниця за принципом «їж, скільки влізе».
Крутіше, ніж у пінгвінів фраки.
Так?
Просто вдома в мене були обов'язки.
Я допомагала Мак з обладнанням, збирала моркву з Банті,
виготовляла пряжу з Бебс.
Але тут самі ігри.
А потім знову ігри.
Цікаво, чи за мною сумують.
Це ж чудово, так?
Ми вільні робити, що хочемо.
Уперед.
Вибачте.
Фріззл!
Усе-таки тут відбувається щось доволі дивне.
Ще б пак.
Бачила колись щось подібне?
О ні, що це?
Ти не маєш там бути, номер...
У тебе немає номера.
Не треба нам курей, що створюють проблеми.
Особливо сьогодні.
ПРИСОСКИ
Гаразд, друзі.
Час це зробити.
Усе гаразд. Я все зробила перед виходом.
Що за...
Ні, бевзю.
Вона догори дриґом.
Йой, точно.
Уперед!
Так?
Усе чисто.
Ходімо.
Ідеальна посадка. Просто в пімпочку.
У пімпочку?
Ну гаразд.
Випустіть мене!
Там камера.
Я заберу.
ОЧНІ ЯБЛУКА ПЕРСОНАЛУ
ГЛЕНН, НІЧНА ЗМІНА ТОНІ
«Відповідальний за втечу», каже.
Радше таксист для парочки щурів.
Отак. Приземлився як книжка пише.
Вільно, солдате.
Гадаю, вони думають, що я застарий для цих викрутасів.
Якийсь старий балакучий півень, якого легко відволікти.
А взагалі-то, про це є досить кумедна історія.
Одного разу я блукав...
Ну, був на маневрах, і...
Гаразд.
Я всередині.
Злізь із мене.
Ніку, я не хочу тебе хвилювати, але, здається, твій зад щойно заговорив.
Хлопці? Що ви тут робите?
- Рокі. - Рокі.
Ми від Джинджер. Ми прийшли тебе рятувати.
Мене рятувати?
Ні-ні. Це я тут рятую.
А не мене рятують.
Я рятую Моллі.
Ну і як успіхи?
Що ж...
Слухайте, не зрозумійте неправильно, але ви лише гальмуєте мій прогрес.
Я зазвичай працюю сам.
Он як?
Так, я ж Самотній вовк.
Так? І я вже близько.
Я це відчуваю.
Слід теплий, хлопці.
Насправді аж гарячий.
Це запах смаженої курки?
Я ж кажу, ви лише гальмуєте!
Отакої!
Ми так і планували.
Справді?
Гаразд, я маю знайти Моллі.
Моллі?
Стримуйся, синку. Тримай себе в руках.
Поглянь на них.
Вони всі наче
безмозкі.
Мені тут не дуже подобається.
Так. Це не так весело, як було на плакаті, еге ж?
Агов, Фріззл.
Може, спробуємо дізнатися, що тут відбувається?
Оце звучить як справжня пригода.
Ходімо. Треба дослідити.
Ну ж бо, пустунко ти мала.
Я твій великий друг-курка, який бажає тобі лише щастя.
Фріззл!
Що це було?
Привіт.
А ти хто?
Що?
Це я. Моллі.
Рада познайомитися.
Фріззл, що це?
Ходімо, Фріззл.
Нам треба йти.
Але я щаслива, як ніколи.
Ні.
Я велика...
і я хоробра.
Фріззл.
Послухай, я дізнаюся, що тут відбувається.
А тоді я повернуся.
Обіцяю.
Докторе Фрай,
прибув ваш гість.
Сер Жерцелот.
Так.
Починаймо шоу.
ПАНІРУВАЛЬНІ СУХАРІ
Пане Жерцелоте. Ласкаво просимо.
Яка честь вітати тут лицаря королівства.
Узагалі-то, «Сер Жерцелот» — це назва ресторану.
А моє ім'я...
Тут, на «Милій серцю фермі»,
ми робимо все можливе, аби курки почувалися як удома.
Маю сказати, я ще ніколи не бачив такої ферми, докторе Фраю.
Невже потрібні такі заходи безпеки?
О так.
Моллі.
Розумієте, за цими дверима є такі таємниці,
які назавжди змінять технології птахівництва.
За мною.
Ні!
Агов, ви що тут робите?
- До бою! - До бою!
Тут справжній лабіринт.
Як мені відшукати тут Моллі?
Та ось вона.
Моллі?
Моллі!
Ну і як іде ресторанний бізнес?
Узагалі-то, трохи повільно.
Що ж, гадаю, із цим ми можемо допомогти.
Моллі!
Ні!
Моллі.
Джинджер?
Так. Я іду.
Чому не піднятися ліфтом?
Ось що, докторе Фраю, вам краще, якщо це буде...
чудово.
Незабаром до нас підійде моя партнерка.
А тим часом ми підготували невеличку презентацію.
Прошу, сідайте.
«МИЛА СЕРЦЮ ФЕРМА» ПРЕДСТАВЛЯЄ
Перед вами звичайна курка.
Пересічна, нудна й дуже полохлива.
Як і в будь-якої нехитрої істоти,
в умовах переробки її природні інстинкти —
це страх і паніка.
Коли це відбувається, м'язи напружуються,
через що сполучні тканини утворюють вузли.
І що в результаті?
М'ясо жорстке, сухе й несмачне.
Мамо, це м'ясо жорстке, сухе і несмачне.
Ненавиджу тебе, мамо.
Моллі.
Не бійся, недооцінена матусю.
Бо що, як наука може все змінити?
Що, як наука може змінити реакцію курки на страх?
Що, як курка буде щасливою піддатися переробці?
Тоді ти скажеш: «Молодець, науко».
Бо щаслива курка —
це смачна курка.
Це найсмачніша курка в усьому світі.
Я люблю тебе, мамо.
Дякую, науко.
МИЛА СЕРЦЮ ФЕРМА
Моллі.
Розумний мультфільм, докторе Фраю.
Та чи зможете ви це втілити?
Ми це вже втілили.
Цей голос.
Дозвольте представити вам мою дружину.
Меліша Твіді.
Ласкаво просимо в майбутнє.
Це вона.
Дорогенька, це сер Жерцелот.
Моє ім'я Реджинальд Сміт.
«Сер Жерцелот» — лише назва мережі ресторанів.
Вітаю, Реджинальде.
Бачу, ви познайомилися з моїм нинішнім чоловіком, доктором Фраєм.
Чи приваблювала мене його велика спадщина й гектари землі?
Ні.
Лише його розум.
Дивлячись на нього, певно, не скажеш, але він геній.
Ти мені лестиш, кохана.
Оксфордський і Кембриджський дипломи з клінічної неврології,
поведінкової психології, генної інженерії...
І театрального мистецтва!
Закуску ви вже скуштували,
тож час для основної страви.
Ходімо.
Моллі, ні. Назад.
Випустіть мене!
Так. Пошукаймо Моллі.
Ой, дивись.
Рокі й щури на телебаченні.
Схоже, сюжет гострий, наче кручі.
Де вона?
Дивіться.
Їм подобається новий атракціон.
Фріззл.
Мамо?
Ох, Лялю-Моллі.
- Усе гаразд? - Так.
Пообіцяй більше не тікати.
- Ти ціла? - Усе добре, та схоже, вони їдять...
Ну-бо.
Швидше вже.
Ти права, сонечко моє.
Дивіться.
Пульт керування.
І ще інші пульти.
Чому їх три?
Хтозна? А ніхто.
Спробуємо...
оцей.
- Чому я граю в гольф? - Де я?
- Що я роблю? - Моллі? Де ти, Моллі?
Що відбувається?
Ні. Не цей, янголятко.
Це кнопка вимкнення.
Дозволь мені.
Це я.
Вона виграла приз.
Отакої!
От пташка-щасливиця!
Ні. Стій.
Біжи, курко! Біжи!
Бувай!
Усього тобі найкращого!
Дивись на мене й не відводь погляду.
Ось він,
світанок наггетсів.
Я люблю тебе, мамо.
Тобто це смачно.
От уявіть собі.
На кожній вулиці, у кожному місті,
люди в русі,
сучасні люди в сучасному світі.
Вони хочуть їсти, причому швидко.
І ми дамо їм цю їжу цілими відрами.
Швидкоїжа. Я в захваті. Це може стати хітом.
Ні! Це буде хітярою.
І Меліша Твіді помститься.
Помститься?
Збагатиться. Ось що я мала на увазі.
Я відправлю вантажівку за першою партією завтра на світанку.
З моїми наггетсами й вашою мережею ресторанів
це буде чудове партнерство.
Провести вас до машини, Ваше Панство?
Ну-бо. Треба тікати звідси.
Ні, чекай. Не можна йти без Фріззл.
Фріззл? Хто така Фріззл?
Це моя подруга. Я не можу її кинути. Я обіцяла повернутися.
Будь ласка, Моллі. Ти не розумієш.
Ти ж бачила, що трапилось. Вона помре.
А якщо ми не підемо звідси зараз, ми теж помремо.
Байдуже. Я не залишу її тут.
Ти лише дитина
й не уявляєш, з ким маєш справу.
Па-па.
Ти!
Ану, повернися!
Отже, мала спеціалістка по втечах.
Ти цього не зіпсуєш.
Уже вдруге.
Негайно повернися сюди, докторе.
І принеси нашийник.
У нас неочікувана гостя.
Спинися.
Ти надто на нас тиснеш, друже.
Я не був таким виснаженим,
відколи взяв колесо для хом'яків на тест-драйв.
- Ось вона. - Слухайте.
Жалюгідна, вічно невдоволена курка, що втекла з ферми Твіді
й зруйнувала моє життя.
Що це за місце, хай йому грець?
Моллі, де ти?
Він розпустив моє в'язання.
Тікай!
Я дала тобі все, чого може бажати курка.
Теплий курятник,
корму скільки з'їси,
а тобі все було мало для щастя.
Що ж, от тепер я зроблю тебе щасливою.
Мамо.
Мені треба туди.
У мене є ідея.
- Ти в нас Самотній вовк, так? - Так.
Це ж тобою колись стріляли з гармати, так?
Це було... А що?
Не працює. Додай потужності.
Обладнання в порядку, серденько.
Я ще ніколи не бачив такої вольової курки.
Ти й половини не знаєш.
Увімкни на повну потужність.
На повну?
Ми ж її ніколи не тестували.
Я все маю робити сама?
Чоловіки й кури — прокляття мого життя.
А це точно спрацює?
О так, Фетч геть усе знає про електрику.
Він гриз дроти ще до того, як почав ходити.
- Готово. - Чудова робота, хлопці.
Я готовий летіти.
Бувай, друже.
Чи то «до побачення».
Радше вже «прощавай», якщо чесно.
Ходімо.
Ходімо, мамо.
Мамо? Хто тут мама?
Ти. І треба забиратися звідси.
Чому?
Мені тут подобається.
Я така щаслива.
Ні.
Тату?
Моллі.
Так.
Управний він танцюрист.
Мамо, чекай.
Не літаємо ми, бо ми кури!
Хапай його.
- Ходи-но сюди. - Егей!
Хапай його.
Знайдіть цих курей.
Щаслива дуже я!
Я знаю це! Я впевнена!
Щаслива дуже я!
- Ну-бо! - Тихше, мамо. Треба мовчати.
Але я хочу співати!
Ти просто йди за мною.
Чудернасенько.
Ми зібралися на відпочинок?
Ні, треба знайти Фріззл і тата й ушиватися звідси.
Але чому?
Бо я так кажу.
А ти мені не бос.
Я бачу свої ноги.
Куди вони поділися?
- Ходімо, мамо. - Швидше!
- Сюди! - Клюї!
Чекайте!
Ходімо. Хутчій, ну-бо.
Джинджер. Слава небесам, що ви втекли.
Повірити не можу: знову ми проти цієї гадини.
Що? Місіс Твіді найкраща.
- Я її люблю. - Банті.
- Мак. Це нашийник. - Вона наймиліша.
- Від нього мама дивна. - Найкраща пані.
- Моллі! - Моллі!
Клюї!
- Він готовий. - Дядько Нік?
Дядько Фетч.
Як ви нас знайшли?
- Ми впали у вентиляційний отвір... - Любов, Моллі.
Любов указала шлях.
Піднімаюся.
- Клюї! - Джинджер!
Мамо!
Щаслива дуже я
Я знаю це
- Я впевнена - Не знімається.
- Щаслива дуже я - Бебс, що в тебе в сумці?
Боюся, небагато всього.
Чарівно.
Те що треба.
Так лоскітно.
Ми ніби в гігантській банці для печива.
Хіба що печива нема.
Я загубила окуляри.
Не бачу ані пів пір'їни.
Мамо?
Мамо!
Моллі?
З тобою все гаразд.
Ох, Моллі.
Що сталося?
Де ми?
Не знаю, але виходу немає.
Безвиході не буває.
А де Рокі?
Він був у великій кімнаті.
Він нас урятував.
Справді?
Ну ж бо. Цього разу ми зможемо.
Я більше не можу тримати.
Фетчере, швидше!
Знайди виступ чи щілину, щоб ухопитися!
Еге ж.
Не ту щілину.
Погляньмо правді в очі, пташенько.
Треба диво, щоб вибратися звідси.
Агов!
Хтось є там унизу?
- Тату! - Рокі!
Не кажи, що він наше диво. Він нам життя не дасть.
Рокі про все подбає.
- Ні! Не стрибай! - Ні! Не стрибай!
Що? Що кажете?
Я вас не чую! Чекайте. Я спускаюся!
Не стрибай!
Сімейні обійми!
Як я за вами скучив.
Гаразд. Що ж, ушиваймося із цього курника й мерщій додому.
Це був вихід, чи не так?
Мені дуже шкода.
Моллі, що сталося?
Це я в усьому винна.
Треба було слухати тебе й робити те, що мені казали.
Тепер маємо цілковитий безлад.
Агов, а де ж моя велика хоробра дівчинка?
Та дівчинка дурна.
Ти мала рацію.
Якщо ми повернемося додому, я залишуся там і ніколи не піду. Нізащо.
Послухай. Ні, Моллі.
Це я в усьому винен.
Не варто було розповідати тобі все те казна-що про самотнього вовка.
Ні, це я винна.
Я ненавиділа обмеження й загорожі.
То чому я очікувала, що ти будеш інакшою?
Певно, я боялася, що ти дуже схожа на мене.
Хіба погано бути схожою на тебе?
Аж ніяк. Бо твоя мама найкраща.
І в неї завжди є план.
Цього разу нема.
Він тут.
Готовий смажити, Фраю?
П'ять хвилин, серденько.
Даю чотири.
Де вона?
Кури-втікачі застрягли в силосному бункері з кукурудзою.
У бункері, кажеш?
Чудово. Я піду привітаю нашого гостя.
Починай виробництво за три хвилини.
Три?
Куд-куди поділася ваша вдача, курки?
ЗМОЛОТИ КУКУРУДЗЯНИЙ СИЛОС
Здається, на дні цієї штуки розмелювач.
Добре те, що всі ми, певно, задихнемося,
перш ніж нас подрібнять.
Чекайте.
Попкорн.
Попкорн, пернаті. Ось. Гляньте, попкорн.
Рокі, не думаю, що зараз доречно...
Це відповідь на всі життєві негаразди.
Звісно.
Мак, потрібне тепло.
І багато.
Це підійде?
Ідеально.
У когось є сірники?
Еге ж, ти точно шалений безумець.
Хочеш нас усіх підірвати.
Але останній сірник ми вже використали.
О ні.
Це моя дівчинка.
Можна знову висловити занепокоєння щодо здоров'я і безпеки?
Яке?
Гаразд.
Доволі смачно.
А є ще?
А знаєш, що далі?
Щойно Чарлі Віззбенг вирішив, що ми вдома в Британії,
нам у хвіст летить ворожий вогонь!
Боги милі! Дощ із попкорну!
Оце так британська погода.
Непередбачувана.
Ніколи не знаєш, що буде.
Неподобство.
- Отакої! - Ми вибралися!
Погляньте.
Фаулер таки облаштував нам шлях до втечі.
Молодець, стара ковбасятино.
Могла б просто потиснути крило, дякую.
Місія виконана. Тож полетіли геть із цього божевільного курятника.
Залюбки.
Ой, дивися, Ніку.
Є що поїсти дорогою додому!
Гаразд. Проїжджай.
Джинджер, ти не йдеш?
Не йду.
Я повертаюся.
Забрати Фріззл?
Забрати Фріззл і всіх курей.
Так!
Те, що ми живемо відрізані від світу, не означає, що ми такі по натурі.
Жодна курка не має жити на самоті.
Ми з тобою, Джинджер.
Так, я теж.
І я туди ж.
Щури в ділі.
Так. Який план, мамо?
Ой, я не думала, що ви...
Рокі.
Агов, Моллі, ти впевнена, що готова до цього?
Я вилупилася готовою, тату.
Вона дуже схожа на мене.
Докторе Фраю, що це за шум на даху?
Схоже на вибух.
Схоже, одному із силосних бункерів зірвало верх.
Може, не варто було пропускати курей через розмелювач, кохана.
Що за дурниці.
Мелішо, усе готове до великого дня?
Так, Реджинальде.
Усе просто тіп-топ.
Пречудово. Моя вантажівка теж готова.
Треба рухатися швидко.
Поки Твіді зустрічає гостя надворі,
ми проберемося всередину.
Моллі, проведи Банті, Бебс і Мак туди, де всі кури.
Ходімо.
Нам сюди.
Не потрапляйте нікому на очі й готуйтеся зупинити курей від підйому сходами.
Рокі, треба дістати ту кнопку
й повідключати нашийники.
Щойно нашийники вимкнуться,
команда Моллі виводить звідти курей.
Ми вирвемося,
викрадемо вантажівку
й вільні рушимо додому.
Ну й чого ми чекаємо?
- Гаразд, зробімо це. - Ми це зробимо сьогодні, так?
То на чому я спинився? А, точно.
Чарлі Віззбенг залишився без шасі,
і наша пташка почала горіти...
Узагалі-то, Мелішо, я дещо маю для нашого видатного дня.
Ох, Реджинальде, це надто раптово.
Кетчуп?
Ні-ні.
Це щось абсолютно нове.
Я називаю це «соус для макання».
Він солодкий.
І кислий.
Усі ми киснемо, Реджинальде, так?
Докторе Фраю?
Так, кохана моя?
Скажи ті слова, які я так хочу почути.
Починай уже, телепню.
УСІ КУРИ
Це півень-танцівник. І з ним та руда курка.
О ні, моїй дружині це не сподобається.
Ану, йдіть сюди, неслухняні кури!
Ой-йой!
Щоб тобі пір'ям поросло, яйцеголовий.
Уловила?
Докторе Фраю? Що там відбувається?
Мерщій. Ходімо.
Докторе Фраю!
- Алло? - Докторе Фраю!
- Є хтось? - Докторе Фраю!
Докторе Фраю!
Де мої наггетси?
Чесно кажучи, від нього стільки ж користі, як від безголової...
Курки!
Нумо насмажимо наггетсів.
О ні.
Ні. Це погано, Мак.
Фріззл. Де ти?
Моя черга.
Бувайте.
Фріззл!
Чудове сонечко...
- Ні, стій. - Тримай її.
Мак, швидше.
Я її забрав. Забрав!
Не забрав.
Рокі.
Уперед, Джинджер!
Усі ми на літні канікули їдемо
Тиждень чи два працювати не будемо
Ходімо, друзі. Ми їдемо відпочивати.
Ні, Бебс.
Вони перетворять усіх на наггетси.
Ми їдемо туди, де яскраве сонечко світить
Не зараз, друже.
Мак, прошу. Поквапся.
Майже готово.
Ще трошки абракадабри, і...
Що сталося? Що відбувається?
Фріззл, це геть не найкраще місце.
Відро буде лише тоді, коли тебе пошматують і посмажать.
І ти повернулася по мене?
Авжеж.
Ти і я разом, мала, хай там що.
Час тікати!
Спробуй відштовхнути їх!
Їх надто багато!
Це один з атракціонів?
Мамо!
Джинджер!
Дивися.
Онде всі відерця.
Кнопка!
Ось що треба.
Фріззл, залізай верхи на Банті.
Що?
Повір мені.
Нагору.
Розумниця, Моллі.
Молодець, Моллі!
Моллі?
Я впораюся, тату. Поможи мамі.
Моллі, стережися.
Що це в нас тут таке?
Мала ти.
Мамо, лови.
Вони зараз перекинуться, мамо!
Джинджер, ми їх не втримаємо!
Не можна чекати, мамо. Зроби це!
Іноді...
треба зробити стрибок.
Ні!
Кукуріку!
Ні!
Джинджер!
Я вас тримаю. Тримаю.
Отже.
Гадаю, з вас трьох вийде повне відерце.
Па-па.
Ще раз.
НЕБЕЗПЕКА! ВЕЛИКА КУРКА
Ходімо.
Чому так довго?
Ось тобі й швидкоїжа.
Оце кумедно. Звук такий, ніби...
Натовп!
- Рухай кігтями. - Підстьобни хвостом.
- Рухаймося. - Уперед!
Ти точно знаєш, як це працює?
Так. Їхати, зупинитися й запасна?
Уперед! Нам треба вирушати!
Повний уперед!
Не туди!
Ти на якій передачі?
Я її називаю «Розумник в етері».
Агов, ти!
Що це за куряча божевільня?
Мелішо?
Чому ти вся в крихтах від наггетсів?
Онде виїзд!
Скиньте її!
УПРАВЛІННЯ МОСТОМ
Гадаю, тут треба відерце побільше.
Від гвинта!
Ті Ай Фаулер. Підрозділ утечі. Доповідаю про виконання.
Що б ми робили без тебе, Фаулере?
Серденько!
Процесор небезпечно перегрівається.
Сонечко, стережися, бо буде...
- Халепа! - Що таке?
Здається, я забув там парасольку.
Найкраще у відпустці — це повернутися додому, чи не так?
Так. Хіба ні, Бебс?
Полагодила.
Просто відкрутився гвинт.
Добре мати під рукою ці відерця, коли хочеться щось подзьобати.
Усім вистачить.
Від цього стаєш щасливим і безмозким.
О так, я відчуваю.
Це неймовірно.
Друже, я його ще не вмикав.
Що ж, схоже, ми нарешті здобули щасливий кінець.
Назвемо це щасливим початком.
Сержант Моллі, докладаю про дані розвідки.
Куряча ферма за північним полем.
По тридцять птахів у клітці.
Бідолашки.
Так, друзі.
Мені це геть не подобається.
Час це зробити.
Маю одне питання.
Можна знову кукурікати?
Ще і як.
Усі готові?
- Готові! - Готові!
Кукуріку!
ПРИСВЯЧЕНО ПАМ'ЯТІ МОРІСА МОРГАНА
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька