Не знам подходящите думи.
Септон щеше да го каже най-добре.
Вие бяхте истински рицар.
Никога не сте ме биели без причина.
По дяволите.
Освен онзи път в Мейдънпул.
Момчето от хана изяде пая на вдовицата,
а не аз, както ви казах.
Защо?
Това вече няма значение.
Бих ви оставил меча,
но само ще ръждяса в земята.
Не исках да умирате, сир.
Ще се грижа добре за конете.
Ако ви продам, ще ям като цар.
Една-две години.
А после какво?
Ще свърша като бандит или просяк.
Може да идем в някой град.
В Кралски чертог или Ланиспорт.
Мога да вляза в Нощната стража.
"Спрете да изнасилвате, сър!"
Пасва на ръката ми също толкова добре, колкото и на неговата.
А и в Ашфорд Медоу има турнир.
Здравей. Ти ли си конярят?
Искам да изчеткаш кобилата и овес и за трите.
Можеш ли да се погрижиш за тях? - Мога, ако искам.
Погрижи се за конете.
Ще получиш монета, ако се справиш добре, или шамар, ако не.
Седнете където искате.
Има печено агнешко с билки
и патица, която синът ми донесе от лов. Кое избирате?
И двете.
Достатъчно сте едър и за двете.
Колко далече е Ашфорд оттук? - На ден път.
Момчето ми погрижи ли се за коня ви, или пак е избягал?
Не, тук е. - Половината град отиде на турнира.
И моят щеше да отиде, ако му бях разрешила.
Не разбирам защо. Рицарите са си обикновени хора.
И тези турнири няма да променят цената на яйцата.
И вие ли отивате на турнира?
Сънувах те.
Не се приближавай към мен. Чу ли?
Милорд?
Не му обръщайте внимание, сир. Ще ви донеса храната.
Милорд. - Крадец такъв!
Не исках да ви обидя.
Веднага свали бронята.
Радвай се, че Гръм не те е ритнал в глупавата ти глава.
Това е боен кон, а не детско пони.
Мога да го яздя също като вас.
Затваряй си наглата уста.
Аз съм рицар, ако искаш да знаеш.
Не приличате на рицар.
Според теб всички рицари изглеждат еднакво ли?
Не, но и не изглеждат като вас.
Имате въже вместо колан.
Щом ми държи ножницата, значи става.
На турнира ли отивате?
Ще участвате ли?
Да, мисля да участвам. - Вземете ме с вас, сир. Моля ви.
А какво ще каже майка ти? - Нищо.
Тя е мъртва.
Значи кръчмарката не ти е...
Сирак ли си? - А вие?
И аз бях едно време.
Докато господарят ми не ме приюти.
Научи ме да се бия, да яздя кон и...
Той ме научи на всичко.
По най-добрия начин.
Ако ме заведете в Ашфорд, мога да ви бъда оръженосец, сир.
И ще ме научите на всичко. По най-добрия начин.
Не ми трябва оръженосец, момче.
Всеки рицар се нуждае от оръженосец, а вие наистина имате нужда от такъв.
А ти имаш нужда от шамар зад врата.
Напълни ми един чувал с овес. Тръгвам за Ашфорд.
Сам.
Виж, момче.
По-добре е да не се занимаваш с хора като мен.
Това е за помощта ти.
Я стига! Знам, че ще я вземеш веднага щом си тръгна.
Извинете.
Искам да говоря с господаря на игрите.
Какво искате?
Дойдох за турнира.
Турнирът е само за рицари.
Вие рицар ли сте?
Имате ли си име?
Дънк.
Сир Дънк.
Бях оръженосец на сър Арлан от Пенитри още от малък.
Той ме направи рицар, преди да умре, със собствения си меч.
Това е неговата монета в дръжката.
Определено е хубав меч,
но никога не съм чувал за Арлен от Пенитри.
Значи сте били негов оръженосец?
Той винаги е искал да стана рицар като него.
Един ден ще стана ли рицар, сир?
Като вас?
Когато умираше, той поиска меча си и ми заповяда да коленича.
Нареди ми да бъда добър рицар, да защитавам слабите и невинните,
да служа на кралството с всички сили, и аз се заклех, че ще го направя.
Всеки рицар може да посвети в рицарство друг човек, така е.
Имаше ли свидетели при посвещаването?
Само една червеношийка на дървото.
Това е Ашфорд.
Нали знаеш какво ще ти се случи, ако лъжеш, че си рицар?
Не лъжа. - Ще те провесим гол,
със завързани ръце и крака.
Ще те спуснем със задника надолу върху острие, докато не ти изтече кръвта.
Това се нарича Ашфордски стол.
Затова пак те питам.
Имаше ли свидетели на посвещаването, освен някаква птица?
Ами...
Тогава валеше.
Шегувам се.
Ашфордски стол.
Да не са те ритали по главата?
Това е Пределът, а не Речните земи. - Ашфордският стол.
Да не мислиш, че гоним разни селяндури,
които искат да участват в турнири?
Ще ти трябват пари,
доспехи, коне, хора, обучение и милостта на боговете.
Представи си някакъв беден фермер да се сражава с Лайънел Баратеон.
Това би било... - Друг вид забавление.
Аз не съм фермер.
Но си облечен като такъв.
Виж сега.
Милорд Ашфорд се мисли за много важен, бог знае защо,
и аз трябва да отказвам на всеки рицар
и наемник, който иска да се пробва.
Разбираш ли? Ще идват принцове.
Разбира се.
Господарят ти...
Истинските рицари, които са тук, познавали ли са го?
Имаше една шатра...
със знамето на дома Дондарион.
Да, на сър Манфред от този дом.
Преди години сър Арлан е служил на баща му в Дорн.
Сър Манфред трябва да ни помни.
Сигурно ще те познае по миризмата.
Ако реши да говори с теб, доведи го тук с теб,
преди турнирът да започне утре. Остави ескорта си отвън.
Както кажете. - Добре.
Нали знаеш, че победените дават оръжията,
доспехите и коня си на победителите и трябва да ги откупят?
Да. - И имаш пари, за да ги откупиш?
Не, за бога.
Няма да ми трябват пари.
По дяволите!
Наблюдавай тези двамата. Добро момиче.
Извинете, трябва да говоря със сир Манфред.
Той спи.
Събуди го за елена.
Аз...
Аз нямам елен.
Какъв рицар си, щом нямаш елен?
Той сигурно е странстващ рицар. - Какво?
Като рицар, само че по-тъжен.
Не съм тъжен.
Трябва да спи в храстите, защото никой господар не го иска.
Това е тъжно.
А сир Манфред чука жена му.
Аз нямам жена.
Свикнахме вече тук да идват ядосани съпрузи.
Той обича да чука чужди жени.
Почти колкото да чука нас.
Каза ми, че иска да направи целия свят червен.
Нашите коси са червени.
Така е.
Кога сир Манфред ще се събуди?
Ела пак по залез.
По залез.
Довиждане. - Да.
Глупак.
Защо го каза?
Не съм тъжен.
Поне не съм толкова тъжен, че тя да го споменава.
А и сир Арлан винаги казваше, че странстващият рицар
е най-истинският рицар.
Когато спечелим първата си битка,
ще вземем доспехите, коня или златото на победения.
Тогава няма да съм тъжен.
Казах "ако спечелим".
Няма нищо лошо в това да си помечтая малко.
Не се закачай с мен, Реймънд.
За нищо не ставаш, безполезен плъх такъв.
А ти какво зяпаш, глупако?
Меч ли носиш?
Да, той е мой по право.
Много странно.
Аз съм сир Стефан Фосоуей.
Ела да се бием.
Както виждаш, братовчед ми още не е узрял за това.
Давайте, сър.
Може да не съм узрял, но братовчед ми е прогнил отвътре.
Избийте му зъбите. - Млъкни.
Благодаря, но си имам друга работа в момента.
Каква работа? В храстите ли?
Гледай колко си голям.
Глупак.
Сър Гранс!
Трябва да си потърсим по-тихо местенце.
По дяволите!
Той още спи. - Още?
Заради подаграта в пръстите на краката му.
Това е едно от абсурдните нещастия в живота.
Води до безсънни нощи. Горкият човек.
Така е. Просто...
Трябва спешно да говоря с него,
за да вляза в списъка на участниците утре.
Какво?
Говори за турнира.
Много е опасно.
Да.
Нямам други варианти.
Ако искам да служа в някой замък.
Иска да се подложи на риск за забавление на непознати.
Това не е ли наша работа?
Млъкни. Очаква се да си мъртва.
Намери си по-безопасна работа.
Ще бъдеш по-щастлив. - Съвет от една курва на друга.
Защо ми се подигравате?
Помолих ви за малко помощ.
Утре сутрин пак ще потърся сир Манфред.
Извинявай. - Не ти се подиграваме.
На всеки турнир постоянно виждаме неопитни момчета.
Всички искат да се прославят, но нямат достатъчно сили.
Може би аз съм по-различен.
Пази тялото си, рицарю.
Няма да имаш друго.
Нашият смелчага продължава напред
Оставяйки всичко зад гърба си
Баща и приятел
Светът може да изглежда жесток
Съдбата начерта самотния му път
През тунелите на случайността
Едно момче, дошло от нищото, рискува всичко
Без да го е грижа за погледите на околните
Може би е просто глупав
Държи здраво излъскания си щит
Това е голяма чест за него
Но истината трябва да си остане скрита
Защото ако този скромен момък бъде разкрит
Очаква го мъчителна смърт
Ако драконът разбере
Кой всъщност е този човек
Получовеко!
Да ти приличам на получовек? - Да.
Половин човек, половин гигант.
Извинявай, не трябваше да те карам да се биеш с братовчеда ми.
Той би ти счупил ръката или крака, ако можеше.
Обича да се бие с другите в двора,
за да е готов, ако ги срещне на турнира.
На теб не ти е счупил нищо.
Защото сме роднини.
Макар че той е по-старият клон на дървото,
за което постоянно ми напомня.
Вие с него ще участвате ли в турнира?
Той ще участва.
И аз искам да участвам, но съм само оръженосец.
Биеш се добре за оръженосец.
Ти изглеждаш като претендент.
С кого искаш да кръстосаш мечове?
Няма значение.
Така се казва.
Всъщност има много голямо значение.
Гладен ли си?
Винаги.
Лайънел Баратеон. Наричат го "Смеещата се буря".
Мислех, че е по-едър.
Преди четири хиляди години...
Четири хиляди години... - Къде отиваш?
Чувам само глупости. Не мога да чуя дори себе си.
Хрумна ми една хубава мисъл, ако някой иска да я чуе.
Преди четири хиляди години
предците ни са се събрали в това голямо поле,
за да се бият с пръчки и да се забавляват.
Казват, че това е бил първият турнир в тази страна.
Затова казвам...
Какво щях да кажа? Първият турнир?
Хората не биха могли да измислят такова забавление.
Кой го е измислил тогава?
Кой го е измислил?
Майната му. Сто жълтици за човек, звяр или бог, който ме победи.
А сега яжте, за да можем да потанцуваме.
Удряли ли са те в лицето някога?
Моля, сир Лайънел?
Едрите мъже...
...ги бият повече от дребните. Знаеш ли това?
Не, но и аз така мисля.
Затова ли ходиш прегърбен?
За да не те бият?
Не съм прегърбен.
Цяла вечер се криеш като девица в брачната й нощ.
Не исках да проявя неуважение, сир.
Там, където съм израснал, се научаваш да бъдеш незабелязан.
Седемте са те направили висок...
Така че се гордей с това.
Или ще те обявя за еретик и ще те изгоря,
ще те удавя, ще те хвърля от висока...
Не знам. Какво се прави с еретиците?
Горят се на клада, милорд.
Добре.
Какво ми носиш?
Сир, аз...
Моля за извинение. Не знаех...
Искаш да спечелиш благоразположението ми,
но идваш с празни ръце?
Лорд Каферен.
Онова самодоволно копеле в червено.
Той рядко плаща наема си.
Хората му гладуват всяка зима, а той е излъскал тази...
...дрънкулка от мазето си, защото знае, че всички, по свой си начин,
искат или помощта ти, или главата ти.
За главата ми ли си дошъл?
Какво?
Не.
Защо си тогава в шатрата ми?
За вечеря.
Логично.
За вечеря.
Как се казваш?
Дънк. Сир Дънк.
Това е нелепо.
Обичаш ли да танцуваш?
Всички обичат да танцуват.
Вълните се надигнаха. Във въздуха можеше да се усети солта.
Но аз исках да разбера какво правят хората, когато умират в морето...
Затова се насочих право към бурята.
Не ви ли беше страх?
Във всеки човек има много хора.
Но трябваше да го направя.
Бурните земи винаги са го правили,
а щом те са го правили, значи и аз можех да се справя.
Най-добре беше да не мисля много.
Аз обмислям всичко.
Понякога мисля прекалено много.
И тогава започвам да мисля и за това.
Аз съм бърз и силен. - Така е.
И вие също. - Така е.
Освен това сте тренирали с меч и копие
при най-добрите бойци в кралството.
Какви шансове имам аз?
Нямаш никакви шансове.
Но е голяма чест да се изправиш срещу достоен противник.
С цялото ми уважение, сир.
Лесно ви е да го кажете.
Вие имате име, наследство.
А аз няма да мога да откупя собствения си кон при загуба.
Рицар без кон не е рицар.
Да.
Какво да правя?
Не знам.
Доста съм пиян.
Добре.
Благодаря.
Съжалявам.
Сир Арлан от Пенитри.
Той е помогнал на баща ви да залови Краля на лешоядите.
Аз бях малък... - Не казахте ли, че сте дорниец?
Не, каза, че е надарен като дорниец.
Не, казах, че съм бесил дорнийци.
Може би ще поговорим утре сутрин.
Не познавам нито рицаря ти, нито теб. Махай се.
Но сир Арлан беше ранен, докато служеше на баща ви.
Как може да сте го забравили?
Баща ми отиде в онези планини с 800 души.
Ние сме забравили не само ранените.
Моля ви, сир, няма да ме допуснат до турнира,
освен ако рицар или лорд не гарантира за мен.
А мен какво ме интересува?
Ти!
Какво...
Какво правиш?
Пека риба.
Искате ли?
Не, имам предвид как се озова тук. Да не си откраднал кон?
Дойдох с една каруца.
Каруца.
Най-добре си намери друга.
Няма да се върна. Писна ми от онзи хан.
Виж сега, няма да те търпя повече.
Ще те кача на коня и ще те закарам у дома.
Ще трябва да отидете чак до Кралски чертог.
Ще изпуснете турнира.
Кралски чертог ли? От Квартала на бълхите ли си?
Не.
Добре.
А това какво е?
Изпрах ги.
Запалих огън, хванах риба и почистих конете.
Щях да разпъна и шатрата ви, но не намерих такава.
Това е шатрата ми.
Това е дърво.
Да. Истински рицар се нуждае само от такава шатра.
По-добре да спя под звездите, отколкото в някаква миризлива шатра.
Ами ако завали?
Дървото ще ме скрие от дъжда. - Дървото няма да ви скрие напълно.
Така е.
Как се казвате?
Дънк.
Сир Дънк. Това не е рицарско име.
Съкратено от Дънкан ли е?
Да.
Сир Дънкан от...
Сир Дънкан Високия.
Не съм чувал за него.
Всички рицари в Седемте кралства ли познаваш?
Само най-добрите.
Имаш ли си име, крадецо?
Ег. - Ег.
Добре, Ег,
би трябвало да те набия и да те изгоня оттук,
но изглеждаш така, сякаш не си се хранил добре.
Ако се закълнеш, че ще правиш каквото ти кажа...
...ще ти позволя да ми служиш на турнира.
А след това...
...ще видим.
Нямам много, но ако се докажеш,
ще имаш дрехи на гърба си и храна в корема.
Дрехите ще са груби, а храната - солено говеждо и риба,
но поне няма да си гладен.
И ти обещавам, че няма да те бия.
Освен ако не си го заслужил.
Да, милорд.
Сир.
Аз съм само странстващ рицар.
Падащата звезда носи късмет на онзи, който я види.
Заспивай, момче.
Всички останали рицари са в шатрите си
и гледат коприна, а не откритото небе.
Искаш ли шамар зад врата?
Значи късметът е само наш?
Превод: Денис Шепелев